Всеволод Нестайко
ТОРЕАДОРИ З ВАСЮКІВКИ. ТРИЛОГІЯ ПРО ПРИГОДИ ДВОХ ДРУЗІВ
Скорочено (7 хв.)

ЧАСТИНА ПЕРША
(Яку розсказує Павлуша Завгородній)

НАДЗВИЧАЙНІ ПРИГОДИ РОБІНЗОНА КУКУРУЗО ТА ЙОГО ВІРНОГО ДРУГА І ОДНОКЛАСНИКА ПАВЛУШІ ЗАВГОРОДНЬОГО В ШКОЛІ, ДОМА ТА НА БЕЗЛЮДНОМУ ОСТРОВІ ПОБЛИЗУ СЕЛА ВАСЮКІВКИ

Метро під свинарником. Тореадори з Васюківки. Собакевич

Дід лає Ванька – свого онука – і кричить йому вилазити. Хлопці лежать в густих бур’янах за клунею і бояться подати голос. Нарешті вони згоджуються вилізти, проте лиш з тою умовою, що дід відійде від хати: бояться, що буде битися. Виявляється, хлопці хотіли зробити метро, як у Києві. Нарешті переговори завершуються і дід іде за хату. Хлопці вилазять, їх зустрічає противна і плямиста свиня Манюня, через яку все і почалось. Вони мали благородну ідею – створити першу лінію метро у Васюківці: станція «Клуня» – станція «Крива груша». Проїзд коштував би 3 копійки, з вчительки арифметики брали б 5, родичам – безкоштовно. Та вже коли хлопці підкопалися до половини свинарника, Манюня провалилась в їх метро і здійняла галас. Тепер доведеться засипати. Та ще й оглядатись, чи не човгає дід.

У кращого друга Павлуші – Яви (Вані Реня) – сім’я була інтересна. Батько грав на скрипці, а корову звали Контрибуція. Дід був затятим мисливцем. На честь нього навіть озеро назвали. Мати Яви – депутат райради. Явина маленька сестричка – Яринка – замість того, щоб плакати, коли брат надавав їй на людях плескачів, почала кричати, що він опозогив маму (бо букву «р» не вимовляє).

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «ЛитРес».

Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию на ЛитРес.

Безопасно оплатить книгу можно банковской картой Visa, MasterCard, Maestro, со счета мобильного телефона, с платежного терминала, в салоне МТС или Связной, через PayPal, WebMoney, Яндекс.Деньги, QIWI Кошелек, бонусными картами или другим удобным Вам способом.