Біблія саморозвитку
Ілюстроване видання
Наполеон Гілл. Думай і багатій
Лао Цзи. Дао-де-цзин
Джеймс Аллен. Як людина мислить

Наполеон Гілл
Думай і багатій

Переклад українською Юлії Шматько

Вперше пропоную до вашої уваги знамениту формулу Ендрю Карнегі з примноження капіталу, засновану на тринадцяти перевірених кроках до багатства.

Перед вами 25 років вивчення досвіду більш ніж 500 найбагатших людей світу, які своїм прикладом довели, що дана філософія дійсно приносить плоди на практиці.

Наполеон Гілл

Розділ 1. Вступ

Шлях сили: від самої думки до реального бізнес-партнерства з великим Томасом Едісоном. Людина, яка «надумала» собі успіх.

Ви напевно чули фразу: «думки матеріалізуються». Так от, це абсолютна правда, скажу я вам. Вони можуть легко стати реальністю, особливо якщо за ними стоїть чітка мета, наполегливість і палке БАЖАННЯ перетворити їх на гроші або інші матеріальні об'єкти.

Едвін С. Барнс власне з особистого досвіду переконався, наскільки правдиво те, що люди дійсно можуть ДУМАТИ і БАГАТІТИ. Але усвідомлення цього прийшло до нього не відразу, воно приходило поступово. Все почалося з його палкого бажання стати діловим партнером великого Томаса Едісона.

Однією з головних особливостей БАЖАННЯ Барнса була чіткість і визначеність. Він хотів працювати разом з Едісоном, а не на нього.

Ознайомтеся з його біографією, зверніть увагу, як він починав і як поступово втілював свої бажання у життя, і тоді ви напевно зрозумієте, у чому полягають тринадцять принципів, які ведуть до багатства.

Коли це БАЖАННЯ (або, іншими словами, імпульс думки) вперше спалахнуло в його голові, він був не в змозі відразу його реалізувати. На його шляху стояли дві перешкоди. По-перше, він не був знайомий з паном Едісоном, а по-друге, у нього навіть не було грошей, щоб купити собі квиток на поїзд до Оранжа, штат Нью-Джерсі.

Для більшості людей цих труднощів вже було б досить, щоб все покинути і відмовитися від такої відчайдушної затії. Але бажання Барнса було не звичайним рядовим бажанням! Він був сповнений рішучості йти до перемоги будь-що, тому він навіть зважився на подорож у поштовому вагоні, бо поразка в його плани не входила. (Для тих, хто не знає, що таке поштовий вагон, пояснюю, що він рушив до Східного Оранжу на товарному поїзді).

Барнс зайшов до лабораторії пана Едісона і оголосив, що збирається стати його бізнес-партнером. Через багато років, згадуючи про свою першу зустріч з Барнсом, Едісон казав: «Він стояв переді мною, наче звичайнісінький волоцюга, але у його погляді було щось, що говорило про те, що він прийшов отримати бажане і не збирається йти з порожніми руками. Багаторічний досвід роботи з людьми навчив мене, що коли людина дійсно БАЖАЄ чогось настільки сильно, що готова заради цього поставити на кін своє майбутнє, вона обов'язково досягне бажаного. Я дав йому можливість, про яку він просив, бо в його очах я побачив рішучість досягати свого і ніколи не здаватися. Наступні події довели, що я не помилився у ньому».

Те, що молодий Барнс говорив тоді Едісону, було не важливо. Важливим було те, що він думав. Навіть сам Едісон так казав! Зовсім не зовнішність Барнса забезпечила йому ділове партнерство з видатним винахідником, тому що вона, ліпше навпаки – працювала проти нього. Саме його ДУМКИ, його спосіб мислення, стали вирішальним фактором його кар'єри.

Якби кожен міг легко та швидко зрозуміти всю важливість цієї фрази, навіть не було б потреби намагатися писати продовження цієї книги, бо тоді, як то кажуть, секрет фокусу був би розкритий.

Так, Барнс не став партнером Едісона відразу після їх першої зустрічі, але йому випав шанс попрацювати в офісах Едісона за символічну зарплату, виконуючи роботу, яку сам Едісон не вважав важливою, але для Барнса вона була дійсно такою, тому що вона давала йому можливість «показати» себе там, де його потенційний «бізнес-партнер» міг це помітити. Минали місяці. Барнс зрозумів, що ніяких конкретних зрушень не відбувається, але ж йому треба було якось наближатися до своєї заповітної, чіткої та КОНКРЕТНОЇ мети. Проте в голові Барнса процес йшов повним ходом, і процес цей був дуже важливим. Його БАЖАННЯ стати діловим партнером Едісона все посилювалося, воно вже кипіло.

Психологи правильно кажуть, що «коли людина дійсно готова до чогось, це щось до неї приходить». Барнс був готовий до ділового спілкування з Едісоном, більш того, він був РІШУЧЕ НАЛАШТОВАНИЙ НЕ ВТРАЧАТИ ЦЮ ГОТОВНІСТЬ, ПОКИ НЕ ОТРИМАЄ БАЖАНЕ.

Він не говорив собі: «Ну, і що з того? Думаю, прийшов час кинути цю затію і спробувати влаштуватися торговим агентом в якомусь іншому місці». Ні, любі друзі, він наполегливо говорив собі: «Я прийшов сюди, щоб стати партнером Едісона по бізнесу і я ним стану, нехай навіть на це піде залишок мого життя». І він говорив це абсолютно серйозно! Люди могли б кардинально змінювати своє життя, якби тільки вони вміли так само ставити собі ПЕВНУ і ЧІТКУ МЕТУ та йти до неї з таким самим завзяттям як Барнс!

Можливо, тоді молодий Барнс ще не усвідомлював повністю, що саме завдяки своїй сталевий хватці та наполегливості у відстоюванні свого БАЖАННЯ він подолав усі перешкоди і проклав собі шлях до тих можливостей, які він і шукав.

Коли перед Барнсом з'явилася можливість, вона з'явилася в іншій формі і в іншому напрямку, ніж він очікував. Можливість – неабиякий хитрун, вона любить прослизнути задными дверима, замаскувавшись як невдача або тимчасова поразка. Можливо, саме тому багато хто не може її розпізнати.

У цей час пан Едісон саме удосконалив свій новий офісний пристрій, відомий у той час як Диктофон Едісона (пізніше його стали називати Едіфоном). Його торгові агенти були не в захваті від цього апарату. Вони не вірили, що його буде легко продати. Але Барнс розгледів і розпізнав можливість. Вона тихо підкралася у вигляді дивного пристрою, який не зацікавив нікого, крім Барнса і, власне, його винахідника.

Барнс знав, що може продати Диктофон Едісона. Він запропонував це Едісону і швидко отримав свій шанс. І він дійсно продав цей апарат. Ба, навіть, він продав його з таким успіхом, що Едісон запропонував йому контракт на розповсюдження і продаж його винаходу всією країною. З цього ділового співробітництва народилося гасло «Вироблено Едісоном, запроваджено у вжиток Барнсом».

Цей бізнес-альянс успішно проіснував понад тридцять років. Барнс розбагатів, але крім цього він зробив дещо набагато важливіше: він довів, що дійсно можна «Думати і багатіти».

Якою сумою грошей можна оцінити БАЖАННЯ Барнса, я не знаю. Можливо, воно принесло йому два або три мільйони доларів, але сума, якою б вона не була, стає неважливою у порівнянні з великим досвідом, який він отримав у формі чіткого знання, що нематеріальний імпульс думки може бути перетворений на його фізичний аналог шляхом застосування певних принципів.

Барнс буквально «надумав» собі партнерство з великим Едісоном! Він «надумав» своє багатство. На початку у нього не було нічого, окрім усвідомлення того, ЩО ВІН ХОТІВ КОНКРЕТНУ РІЧ. І він мав ТВЕРДИЙ НАМІР досягти бажаного.

Коли він починав, у нього не було ані цента за душею. Освіта теж не була його сильною стороною. Він не мав жодного впливу і статусу у суспільстві. Але у нього була ініціатива, віра та воля до перемоги. Завдяки цим невидимим (і одночасно небаченим) силам він зробив себе правою рукою видатного винахідника.

А зараз давайте розглянемо іншу ситуацію і проаналізуємо приклад людини, у якої, навпаки, було реальне багатство, але вона втратила його, тому що зупинилася за один крок від заповітної мрії.

За крок від золота

Однією з найбільш поширених причин провалу є звичка все кидати через тимчасову невдачу. Рано чи пізно кожен із нас стикається з цим.

За часів «золотої лихоманки» Р. А. Дербі зі своїм дядьком теж подалися на пошуки сяючої руди. Вони поїхали на захід КОПАТИ і багатіти. Дядечко купив ділянку і почав старанно орудувати заступом. Однак, він ніколи не замислювався над тим, що більше золота можна отримати працюючи мізками, а не заступом. Робота була складною, але пристрасне бажання золота було чітким і певним. І ось через тижні тяжкої праці до них прийшла винагорода у вигляді виявлення джерела заповітної сяючої руди. Тепер їм потрібно було обладнання, щоб підняти цю руду на поверхню. Вони спокійно закрили вхід до шахти і поїхали додому у Вільямсбург, штат Меріленд, щоб розповісти родичам і кільком сусідам про свою «знахідку». Вони зібрали гроші на необхідне обладнання, доправили його до шахти. Дербі з дядьком знову повернулися до роботи.

І ось перша вагонетка руди була здобута та відправлена на плавильню. Виявилося, що у них була одна з найбагатших шахт у Колорадо! Ще кілька вагонеток руди, і вони зможуть розплатитися з усіма боргами. І ось тоді вони почнуть гребти гроші лопатою.

Чим нижче вони бурили, тим вище піднімалися їх надії! Але тут щось пішло не так! Золота жила зникла! Як же так? Вони підійшли до кінця веселки, а горщик із золотом їх там не чекав! Вони продовжували бурити глибше, відчайдушно намагаючись знову знайти жилу, але все марно.

Нарешті, вони вирішили все кинути. Вони продали шахту та техніку лахмітнику за кілька сотень доларів і сіли на поїзд додому. Зазвичай лахмітники не надто розумні, але цей виявився з клепкою! Він покликав гірського інженера, щоб оглянути шахту та зробити деякі розрахунки. Інженер повідомив, що проект попередніх видобувачів зазнав невдачі, бо ті не знали про існування так званих «ліній розлому». Його розрахунки показали, що «золота» жила повинна з'явитися буквально за метр ВІД ТОГО МІСЦЯ, ДЕ ПРИПИНИЛИ БУРИТИ ДЕРБІ І ЙОГО ДЯДЬКО! Саме там вона і була!

Лахмітник видобув руди на мільйони доларів, тому що йому вистачило розуму звернутися за порадою до фахівця, перш ніж здатися.

Велика частина грошей, які пішли на обладнання, була отримана завдяки молодому Дербі, чиї родичі і сусіди повірили в нього і зібрали необхідні кошти. Він повернув їм все до цента, хоча на це і пішли роки.

Ще довгий час пан Дербі обмірковував і аналізував невдачу, яка спіткала їх з дядьком, і в підсумку усвідомив, що БАЖАННЯ все ж може бути перетворене на золото. Усвідомлення цього прийшло до нього після того, як він почав займатися страховим бізнесом.

Пам'ятаючи, що він втратив величезні статки, зупинившись буквально в метрі від золота, Дербі використовував цей досвід в обраній ним професії. Він просто казав собі: «Я був за крок від золота, але зупинився. Але тепер я не зупинюся, нехай навіть люди кажуть «ні», коли я пропоную їм купити страховку».

Дербі входить у досить невелику групу людей (менше п'ятдесяти чоловік), які щорічно продають страхових полісів на мільйони доларів. Своєю «наполегливістю» він зобов'язаний уроку, який він засвоїв через свою «не наполегливість» у золотовидобувному бізнесі.

До того як у життя будь-якої людини приходить успіх, вона неодмінно стикається з тимчасовою невдачею і, можливо, навіть з провалом. Коли людина зазнає поразки, вона часто приймає найпростіше для себе рішення – здатися і все покинути. Саме так і робить більшість людей.

Більше п'ятисот найуспішніших людей, що їх коли-небудь знала Америка, розповіли мені, що своїх найбільших успіхів вони досягли, коли були всього за крок від того, щоб скласти руки перед обличчям поразки. Невдача – та ще хитра шахрайка з гострим почуттям іронії. Нічого не приносить їй більшого задоволення, ніж звалитися на людину, коли успіх вже майже був у тієї в руках.

Урок наполегливості за 50 центів

З відзнакою закінчивши «Університет жорстких ударів долі», Дербі вирішив все ж досягти успіху, спираючись на свій «золотий» досвід. Йому пощастило бути свідком ситуації, яка остаточно довела йому, що «Ні» не обов'язково означає «ні».

Одного чудового дня він допомагав своєму дядькові перемелювати пшеницю на старому млині. Його дядько керував великою фермою, на якій жили і працювали робітники. Двері тихо відчинилися і до кімнати увійшла маленька дівчинка, дочка одного з орендарів. Вона сором'язливо стала біля входу і спостерігала за ними.

Дядько, піднявши очі, побачив дитину і грубо крикнув в її сторону: «Чого тобі треба?» Дитина смиренно відповіла: «Моя мама сказала, щоб ви передали їй п'ятдесят центів». «Нічого я не буду їй передавати, – відповів дядько, – а тепер тікай звідси». «Так, сер», – відповіла дівчинка. Але вона не зрушила з місця. Дядько продовжив молоти. Він так захопився, що навіть не помітив, що дівчинка нікуди не пішла. Коли він підняв голову і побачив, що вона все ще стоїть там, він крикнув їй: «Я ж велів тобі йти! Все, йди звідси, інакше дам тобі прочуханки!»

Маленька дівчинка сказала «так, сер», але не зрушила з місця ні на дюйм. Дядько кинув мішок з зерном, який якраз збирався перемелювати, взяв бочкову клепку і попрямував до дівчинки. Вираз його обличчя не обіцяв нічого доброго.

Дербі затамував подих. Він був упевнений, що зараз станеться щось жахливе. Він знав, що у його дядька був жорсткий характер і той не терпів, коли йому перечили.

Коли дядько наблизився до дівчинки, вона швидко зробила крок вперед, подивилася йому прямо в очі і пронизливо закричала у весь голос: «МОЯ МАМА ОТРИМАЄ ЦІ П'ЯТДЕСЯТ ЦЕНТІВ!»

Дядько зупинився, подивився на неї уважно, потім повільно поклав клепку на підлогу, засунув руку у кишеню, витяг півдолара і дав їй.

Дитина взяла гроші та повільно відступила до дверей, не зводячи очей з цього суворого чоловіка, якого вона тільки що перемогла. Після того, як вона пішла, дядько сів і більше десяти хвилин непорушно дивився у вікно. Він з благоговінням розмірковував над тим, який урок йому тільки що дала ця маленька дівчинка.

Дербі теж задумався. Вперше за все своє життя він побачив, як звичайна дитина, більш того, маленька дівчинка, свідомо перевершила дорослу людину. Як вона це зробила? Що в цей момент сталося з його дядьком? Що змусило його втратити всю свою жорсткість і стати покірним, немов ягня? Яку дивну силу використала ця дитина, щоб приструнити цього суворого дорослого чоловіка? Ці та інші подібні питання роїлися в голові Дербі, і він не знайшов на них відповіді ще багато років, аж до того моменту, коли розповів цю історію мені.

Дивно, але історія цього незвичайного досвіду була розказана мені на тому ж старому млині і на тому самому місці, де тоді все сталося. А ще дивно те, що я потім присвятив майже чверть століття вивченню тієї сили, яка дозволила неосвіченій і неграмотній дитині перемогти дорослу розумну людину.

Поки ми стояли там, на цьому затхлому старому млині, пан Дербі все повторював цю історію про незвичайну перемогу маленької людини над великою, і нарешті він запитав мене: «А що ви думаєте про це? Яку дивну силу використовувала тоді та дівчинка, що так сильно вразила мого дядька?»

Що ж, відповідь на його питання ви знайдете в принципах, викладених у цій книзі. Відповідь буде повною і вичерпною. Вона буде містити деталі та інструкції, яких буде достатньо, щоб будь-хто міг зрозуміти і застосовувати ту ж силу, яка волею випадку зійшла на ту малу дитину.

Якщо ви відкриєте свій розум, ви точно зрозумієте, яка дивна сила прийшла тоді на допомогу дитині. Ну, а якщо не зрозумієте зараз, я розповім вам про цю силу в наступних розділах. На сторінках цієї книги ви обов'язково знайдете ідею, яка покращить вашу здатність сприйняття і тоді у вашому розпорядженні буде ця непереможна сила, яку ви зможете використовувати для свого блага. Усвідомлення цієї сили може прийти до вас як у першому розділі, так і спалахнути у вашій голові ближче до кінця книги. Це може прийти просто у формі ідеї або наміру, а може постати перед вашими очима у вигляді цілого готового плану дій. Знову ж таки, це може змусити вас повернутися до минулого досвіду невдач і поразок, щоб винести з них урок, за допомогою якого ви зможете надолужити згаяне.

Після того, як я пояснив панові Дербі, що за сила мимоволі прийшла на допомогу тій маленькій дівчинці, він, швидко проаналізувавши свій тридцятирічний досвід роботи страховим агентом, відверто визнав, що його успіх у цій сфері був багато в чому обумовлений тим уроком, який він засвоїв тоді на цьому старому млині.

Пан Дербі зазначив: «Кожного разу, коли потенційний покупець намагався мене позбутися і не купувати страховку, в моїй голові виникав образ тієї маленької дівчинки на млині, яка кинула виклик моєму дядькові, і тоді я казав собі: Я ПРОДАМ ЦЮ СТРАХОВКУ! Велика частина всіх моїх продажів була зроблена після того, як люди говорили мені «НІ».

Він також згадав і свою помилку, коли зупинився тоді всього за крок від золота, «але, – сказав він, – той досвід був прихованим благословенням. Той випадок навчив мене не здаватися і продовжувати боротися за свої мрії, незалежно від того, наскільки важким це може здаватися. Це був урок, який мені потрібно було засвоїти, перш ніж я зміг досягти успіху в подальшому житті».

Цю історію про пана Дербі, його дядька, маленьку дівчинку і золоту копальню, безсумнівно, прочитають сотні страхових агентів, і всім їм я хотів показати, що саме завдяки цим подіям у своєму житті Дербі досяг такого приголомшливого успіху в страховому бізнесі. Життя часто буває дивним і незбагненним! Успіхи і невдачі, які воно підкидає нам, сягають корінням в простий життєвий досвід. Ці два випадки в житті пана Дербі були абсолютно звичайними і не примітними, але саме цей досвід став ключовим у його подальшій долі. Він засвоїв урок, який дало йому життя у вигляді цих двох важливих подій, тому що він проаналізував і усвідомив їх. Але як бути людині, у якої немає ні часу, ні бажання аналізувати свої невдачі в пошуках знань, які можуть привести її до успіху? Де і як вона може навчитися мистецтву перетворення поразки на можливість? Ця книга якраз і була мною написана, щоб дати відповідь на ці питання. Ця відповідь буде складатися з опису тринадцяти кроків на шляху до успіху. Але не забувайте, що ви можете знайти відповідь на ваші питання у вашій власній свідомості завдяки ідеї, наміру або плану дій, які можуть блискавично промайнути у вашій голові, поки ви будете читати цю книгу.

Хороша ідея – це все що потрібно для успіху. Принципи, описані в цій книзі, це просто найбільш практичні способи для формування хороших і корисних ідей.

Перш ніж заглибитися в опис цих принципів, я хочу зробити ще одне невелике, але вкрай важливе зауваження… КОЛИ У ВАШЕ ЖИТТЯ ПРИХОДЯТЬ ГРОШІ, ВОНИ ПОЧИНАЮТЬ ПРИХОДИТИ НАСТІЛЬКИ ШВИДКО І У ТАКІЙ ВЕЛИКІЙ КІЛЬКОСТІ, що ви реально питати себе: «ДЕ Ж ВОНИ ховалися від мене ВЕСЬ ЦЕЙ ЧАС?» Це здається ще більш вражаючим на тлі поширеної думки, що багатство приходить тільки до тих, хто працює довго і важко. Коли ви почнете ДУМАТИ і БАГАТІТИ, ви помітите, що шлях до багатства починається, перш за все, з вашого особистого ставлення до життя, постановки чіткої мети і прикладання зовсім невеликих зусиль. Будь-яка людина, яка бажає, щоб у її житті з'явилося багатство, повинна знати, як досягти необхідного ставлення до життя. Я провів двадцять п'ять років досліджуючи і аналізуючи досвід більше 25 тисяч чоловіків і жінок, тому що я теж хотів знати, «як люди стають багатими».

Без цього дослідження не було б і цієї книги. Читаючи її, зверніть увагу на дуже важливу істину, а саме: Велика депресія в економіці почалася у 1929 році і досягла рекордного рівня, поки через деякий час Рузвельт не став президентом США. Саме з того моменту економіка почала оживати. Подібно до того, як в театрі поступово запалюються лампи після спектаклю, перетворюючи темряву на світло, так і страх в головах людей поступово зникав, перетворюючись на надію та віру у світле майбутнє.

Вивчивши принципи успіху і почавши застосовувати їх на практиці, ви помітите, що ваше фінансове становище почне поліпшуватися, та й взагалі все, за що ви будете братися, почне працювати вам на благо. «Неможливо», – скажете ви? А ось і ні! І ви самі матимете змогу у цьому впевнитися!

Одна з головних слабкостей людства – це при нагоді прикриватися таким зручним для багатьох словом «неможливо». Людина списує на «неможливо» успіх, який до неї НЕ приходить, і речі, які вона НЕ МОЖЕ зробити. Ця книга була написана саме для тих, хто шукає правила успіху, які принесли багатства іншим людям, і готова поставити на кін усе, слідуючи цим правилам. Багато років тому я купив гарний словник. Насамперед я знайшов у ньому слово «неможливо» і акуратно вирізав його з книги. Може, і вам варто зробити щось подібне?

УСПІХ приходить до тих, хто подумки ГОТОВИЙ до нього. НЕВДАЧА ж наздоганяє тих, хто подумки мириться з нею.

Мета цієї книги полягає в тому, щоб допомогти всім бажаючим навчитися мистецтву перетворення ДУМОК ПРО НЕВДАЧІ на ДУМКИ ПРО УСПІХ.

Ще одна слабкість, яка властива дуже багатьом людям – це звичка судити про все і кожного за своїми враженнями і переконаннями. Хтось, прочитавши цю книгу, все одно залишиться при думці, що неможливо ДУМАТИ і БАГАТІТИ. Ці люди просто не здатні мислити про багатство, тому що їх розумові звички застрягли у бідності, злиднях, стражданнях, невдачах і поразках.

Такі нещасні люди нагадують мені одного видатного китайця, який приїхав до Америки, щоб отримати американську освіту в Чиказькому університеті.

Одного разу Вільям Рейні Гарпер, засновник Чиказького університету, зустрівши цього молодого китайця на кампусі, зупинився, щоб поговорити з ним кілька хвилин. Він запитав, що б той назвав найбільш відмінною рисою американського народу.

«Ваші очі, – вигукнув китаєць, – у вас дуже дивний розріз очей!»

Але ж те ж саме і ми говоримо про азіатів.

Ми відмовляємося вірити в те, чого не розуміємо. Ми нерозумно і наполегливо продовжуємо вірити в те, що наші власні обмеження є нормою. «Звичайно, очі того іншого хлопця дивні, тому що вони не такі самі, як у мене».

Мільйони людей дивляться на досягнення Генрі Форда і заздрять його вдачі, щасливому збігу обставин, геніальності, та, власне, всьому підряд, на що можна було б списати його успіх. Можливо, одна людина зі ста тисяч і розпізнає секрет успіху Форда, але все одно буде мовчати чи то через свою скромність, чи то впертість, бо вирішить, що секрет цей занадто простий, щоб навіть говорити про нього. Зараз я наведу приклад, який прекрасно вам проілюструє суть цього «секрету».

У 1930-ті роки Генрі Форд зробив чергову автомобільну революцію, запустивши виробництво і почавши встановлювати у свої автомобілі двигун V8, який здобув славу інженерного дива. Він вирішив побудувати двигун з усіма вісьмома циліндрами, відлитими в одному блоці, і спантеличив своїх інженерів розробкою такої конструкції. Креслення були готові, але його інженери повідомили, що такий виріб виготовити просто неможливо. Генрі Форд, який дуже часто у своєму житті робив неможливі речі можливими, відреагував на ситуацію по-своєму. Він сказав: «Знайдіть спосіб це зробити». «Але, – відповіли вони, – це неможливо!» «Попрацюйте над цим, – наказав Форд, – працюйте, поки не досягнете успіху, скільки б часу на це не було потрібно».

Інженери почали працювати. У них просто не було вибору, якщо вони хотіли продовжувати працювати на Форда. Минуло шість місяців, результату не було. Минуло ще шість місяців, а результату знову не було. Інженери випробували всі відомі способи, щоб виконати наказ Форда, але це здавалося їм поза всяких сумнівів «неможливим!»

Наприкінці року Форд знову переговорив зі своїми інженерами, і знову вони повідомили йому, вони не знайшли спосіб виконати його наказ.

«Продовжуйте працювати, – сказав Форд, – я хочу цей двигун, і я його отримаю». Вони продовжили роботу, і потім, немов за помахом чарівної палички, секрет успіху був знайдений. Створення V-подібного мотора стало початком розробки цілого сімейства двигунів V8, багато з яких продовжують випускатися і в наш час.

РІШУЧІСТЬ Форда знову дала свої плоди! Можливо, я описав ці події не дуже детально, але головне, що результат і зміст їх чітко видно. Вони підкажуть вам, бажаючим ДУМАТИ і БАГАТІТИ, секрет багатомільйонних статків Форда. Відповідь лежить на поверхні.

Генрі Форд досяг успіху, тому що він розумів і застосовував принципи успіху. Одним з них є БАЖАННЯ: знання, чого ти хочеш. Тримайте історію життя Генрі Форда в голові, поки будете читати цю книгу, бо в ній криється формула його грандіозних досягнень. Якщо вам вдасться її розгадати, ви зможете застосовувати цю формулу до будь-якої сфери діяльності і результатом будуть такі ж грандіозні досягнення.

Ви – «володар своєї долі», ви – «капітан своєї душі», тому що…

Коли Вільям Ернст Генлі написав, не побоюся цього слова, пророчі рядки: «Я – володар своєї долі, я – капітан своєї душі». Він хотів тим самим сказати нам, що ми є володарями наших доль і капітанами наших душ, бо у нас є сила керувати своїми думками. Він хотів донести до нас, що вселенська субстанція, в якій рухається та існує наша маленька планета, в якій рухаємося та існуємо ми, є енергією, що рухається з неймовірно високою швидкістю вібрації. І що субстанція ця наповнена силою, яка пристосовується до тих думок, які містяться в нашому розумі, і ВПЛИВАЄ на нас, використовуючи існуючі в природі сили, щоб надати нашим думкам матеріальної форми.

Якби поет розкрив нам цю велику істину, пояснив все детально, ми б знали, ЧОМУ ми є Володарями наших доль і Капітанами наших Душ. Він повинен був сказати нам, навіть зробити на цьому акцент, що ця сила не бачить різниці між деструктивними і конструктивними думками, і що вона матеріалізує думки про бідність так само просто і швидко, як і думки про багатство.

А ще він повинен був сказати нам, що наш мозок заряджений домінуючими думками нашої свідомості, ці «заряджені» думки ніби магніт притягують до нас сили, людей і життєві обставини, які відповідають природі наших домінуючих думок.

Він повинен був сказати нам, що перш ніж ми зможемо накопичити незліченні багатства, ми повинні зарядити наші розуми інтенсивним БАЖАННЯМ цього багатства, що ми повинні налаштувати наші ДУМКИ НА БАГАТСТВО, і саме наше БАЖАННЯ дасть нам натхнення і наснагу створити алгоритм його отримання.

Але, будучи поетом, а не філософом, Генлі просто виклав велику істину в поетичній формі, щоб читачі самі розмірковували над її тлумаченням. І ось так, мало-помалу істина розкрилася вам сама по собі, і тепер ви зрозумієте, що принципи, описані в цій книзі, відкриють вам секрет управління вашою економічною долею.

Що ж, ось і настав час розглянути перший з цих принципів. Відкрийте свій розум, відкиньте всі сумніви і упередження. Не забувайте, що ці принципи – то не вигадка і не забаганка однієї людини. Вони були сформульовані на основі життєвого досвіду більше 500 людей, яким вдалося заробити мільйони доларів. Ці люди починали свій шлях у бідності, без належної освіти і положення у суспільстві. Принципи успіху допомогли їм стати на ноги, вибитися в люди і розбагатіти. Ці ж самі принципи можуть допомогти і вам. Ви самі переконаєтеся, що це буде досить нескладно. Перш ніж ви перейдете до наступної глави, я хочу, щоб ви знали, що все, що там написано, може легко змінити всю вашу фінансову долю, оскільки це вже докорінно змінило життя двом людям, про яких я збираюся вам розповісти далі.

Я також хочу, щоб ви знали, що ці двоє настільки близькі мені люди, що я не взяв би на себе сміливість перекручувати факти, навіть якби і хотів цього. Один з них був моїм найближчим другом майже двадцять п'ять років, інший – мій власний син. Незвичайний успіх цих двох чоловіків, як вони самі зізналися, був побудований на принципах, про які буде йти мова в наступному розділі. А те, що я наводжу такий, можна сказати, особистий і близький мені приклад, ще більше підкреслює сильний вплив цих принципів.

Майже п'ятнадцять років минуло з тих пір, як я виступав з напутнім словом на церемонії вручення дипломів в Салемському коледжі в Західній Вірджинії. У цій промові я зробив великий акцент на принципі, про який йтиметься у наступному розділі. Один з випускників безумовно надихнувся цим принципом і зробив його частиною своєї життєвої філософії. Цей молодий чоловік в подальшому став членом Конгресу і важливою фігурою в уряді. Незадовго до того, як рукопис цієї книги був переданий до видавництва, він написав мені листа, в якому настільки чітко виклав свою думку щодо принципу, про який я вам зараз розкажу, що я вирішив опублікувати його лист у якості передмови до наступного розділу. Просто прочитайте і задумайтесь, які можливості може подарувати вам дотримання цього принципу.

«Шановний Наполеоне,

Моя служба в якості члена Конгресу дозволила мені побачити проблеми багатьох людей, так би мовити, не з чуток. І ось я пишу Вам, щоб запропонувати рішення, яке може допомогти тисячам гідних людей.

Заздалегідь приношу свої вибачення, але моя пропозиція потребує кількох років вашої праці і відповідальності, але я всеодно буду радий вам її озвучити, тому що знаю, що ви дійсно завжди раді допомогти людям.

У 1922 році ви виступали з напутнім словом на церемонії вручення дипломів в Салемському коледжі, і я був серед випускників. Тоді ви надихнули мене ідеєю, якій я вдячний за ті можливості, які відкрилися переді мною зараз, а саме служити народу своєї держави. Це ідея, якій я буду вдячний за будь-який успіх, який чекає на мене в майбутньому.

Я пропоную вам включити у свою книгу ті ідеї і переконання, які ви донесли нам у тій напутній промові, тому що таким чином ви дасте і іншим людям можливість скористатися вашим багаторічним досвідом спілкування з людьми, які завдяки своїм досягненням прославили Америку як найбагатшу націю на землі.

Я пам'ятаю, немов це було вчора, вашу неймовірну розповідь про Генрі Форда, який не маючи ні копійки за душею, ні належної освіти, ні впливових друзів, піднявся до величезних висот. Саме завдяки вашій промові я вирішив для себе, що теж досягну чогось у цьому житті, скільки б труднощів та перешкод мені не довелося подолати для цього.

Щорічно тисячі молодих людей закінчують своє навчання і вступають у доросле життя. Я впевнений, що кожному з них було б корисно почути такий самий надихаючий посил, який я тоді отримав від вас. Вони напевно хочуть дізнатися, з чого їм варто почати будувати своє успішне життя.

Ви можете розповісти їм все це, тому що ваші поради вже допомогли налагодити життя дуже багатьох людей.

А ще я був би безмежно Вам вдячний, якби до кожної вашої книги додавався один з ваших Тестів для самоаналізу, щоб кожен покупець книги мав можливість скористатися цим вичерпним алгоритмом особистісного зростання, щоб, як і я свого часу, надихнутися і знайти свій шлях до успіху.

Це буде просто чудово, якщо ви надасте вашим читачам можливість побачити повну і неупереджену картину їх власних недоліків і переваг, і навчитися відрізняти успіх від провалу.

Мільйони людей зараз стикаються з проблемою надолуження втраченого через період економічної депресії. Виходячи з особистого досвіду, можу сказати Вам, що знаю, що ці люди вкрай потребують такої авторитетної і надихаючої поради, яку вони можуть отримати від Вас.

Вам чудово відомі проблеми тих, хто стикається з необхідністю починати все спочатку. Сьогодні в Америці є тисячі охочих дізнатися, як перетворити свої ідеї на гроші. Це люди, які втратили все, і тепер вони мають починати все з чистого аркуша. Якщо хтось і може їм допомогти, то це Ви.

Дуже сподіваюся отримати одну з перших надрукованих копій вашої книги з вашим автографом.

З найкращими побажаннями,

Щиро ваш Дженнінгс Рендольф

Розділ 2. Бажання

Відправна точка всіх досягнень

Перший крок до багатства

Коли Едвін С. Барнс зійшов з вантажного поїзда в Оранж, штат Нью-Джерсі, зовні він був більше схожий на волоцюгу, але його думки були воістину вартими короля!

Він попрямував до офісу Томаса Едісона прямо з вокзалу, і всю дорогу думав про майбутню зустріч. Він уявляв, як стоїть перед Едісоном, як просить дати йому шанс втілити МРІЮ ВСЬОГО ЙОГО ЖИТТЯ, як його переповнює палке бажання стати діловим партнером великого винахідника. Бажання Барнса не було просто надією! Воно не було просто примхою! Це було сильне, пульсуюче бажання, яке було вище всіх зовнішніх обставин. Воно було чітким і виразним.

Бажання Барнса не було новим або скороминущим, він виношував цю ідею вже довгий час і вона стала домінуючою в його свідомості. На самому початку, коли бажання тільки з'явилося в його голові, можливо, це і було просте рядове бажання, але коли Барнс стояв перед Едісоном, це вже було щось набагато більше.

Кілька років по тому Едвін С. Барнс знову стояв перед Едісоном в тому ж офісі, де вони вперше зустрілися. І на цей раз його БАЖАННЯ стало реальністю. Він почав працювати з Едісоном. Домінуюча МРІЯ ВСЬОГО ЙОГО ЖИТТЯ стала реальністю. Згодом люди заздрили Барнсу, тому що доля не встояла перед його напором і щедро нагородила його. Однак вони бачили лише його тріумф, навіть не намагаючись з'ясувати причину такого успіху.

Барнс досяг успіху, тому що поставив собі певну мету, а потім доклав всю свою енергію та силу волі для її досягнення. Він не став партнером Едісона відразу ж у день їхнього знайомства. Але він був щасливий почати навіть з незначної роботи, якщо це могло наблизити його хоча б на крок до його заповітної мрії. Минуло цілих п'ять років, перш ніж з'явився шанс, на який так чекав Барнс. За всі ці роки не було жодного променя надії, жодної ознаки втілення його БАЖАННЯ. Всі вважали Барнса лише ще одним гвинтиком у діловій машині Едісона. Так думали абсолютно всі, крім самого Барнса, бо він вважав себе ПАРТНЕРОМ Едісона З ТІЄЇ САМОЇ ХВИЛИНИ, коли переступив поріг його офісу в день їхнього знайомства.

Це якнайкраще демонструє, яку силу має ЧІТКЕ і КОНКРЕТНЕ БАЖАННЯ. Барнс досяг своєї мети, тому що він хотів бути діловим партнером пана Едісона більше всього на світі. Він склав для себе план досягнення цієї мети. Потім він СПАЛИВ ВСІ МОСТИ. Він ні на мить не відрікся від свого БАЖАННЯ, він шліфував його, поки воно не стало його життєвою метою, а потім і реальним фактом його життя.

Вирушаючи до Оранжу, він не сказав собі: «Я спробую вмовити Едісона дати мені якусь роботу». Він сказав: «Я поставлю Едісона перед фактом, що я прийшов робити з ним бізнес». Він не сказав: «Я попрацюю у Едісона кілька місяців, і якщо не отримаю підтримки з його боку, піду і знайду роботу деінде». Він сказав собі: «Я почну з чого завгодно. Я візьмуся за все, що запропонує мені Едісон. Але я стану його діловим партнером ще до того, як закінчу поратися с дрібними дорученнями».

Він не сказав: «У мене буде кілька «планів Б» на випадок, якщо не вигорить моя затія з Едісоном». Він сказав: «У цьому житті в мене є тільки ОДНА мета, і я маю намір її досягти. І це ділове партнерство з Томасом Едісоном! Я спалю всі мости і поставлю ВСЕ своє МАЙБУТНЄ на те, щоб отримати те, що я хочу».

Він не залишив собі шляхів для відступу. Пан або пропав!

Ось, власне, і вся історія успіху Барнса!

Перемога або смерть!

Давним-давно великий воєначальник зіткнувся з ситуацією, яка змусила його прийняти рішення, яке принесло йому перемогу на полі битви. Йому потрібно було зіткнутися з могутнім ворогом, армія якого в рази перевищувала за чисельністю його власну. Він посадив своїх солдатів у човни і відправив їх на територію противника. Коли вони прибули на місце битви, він наказав спалити кораблі, на яких вони припливли. Звертаючись до своїх воїнів перед першою битвою, він сказав: «Погляньте на наші палаючі кораблі. Це означає, що ми не покинемо ці берега живими, якщо не переможемо! Зі щитом або на щиті! Перемога або смерть!» У підсумку вони виграли бій.

Той, хто хоче досягти успіху в будь-якому починанні, повинен подібно цим воїнам бути готовим спалити свої кораблі і відсікти всі шляхи для відступу. Тільки так можна налаштувати себе на те, що я називаю палким бажанням ПЕРЕМОГИ, бо від цього безпосередньо залежить, досягнете ви успіху чи ні.

Загартоване бажання у вогні не горить

У 1871 році Чикаго охопила величезна пожежа, яку не могли загасити впродовж двох днів. Пожежа знищила більшу частину міста, при цьому сотні жителів міста загинули. Велика чиказька пожежа стала однією з наймасштабніших катастроф XIX століття.

Наступного ранку після пожежі група торговців стояла на Стейт-стріт і розглядала тліючі залишки того, що колись було їх магазинами. Вони зібралися, щоб вирішити, чи намагатися їм відновити свій бізнес тут або ж відправитися шукати кращої долі кудись в інше, більш сприятливе для бізнесу місце і почати там все з чистого аркуша. Всі торговці вирішили покинути Чикаго. Всі, крім одного. І звали цього торговця Маршал Філд. Він вказав пальцем на залишки свого магазину і сказав: «Колеги, на цьому місці я збудую найбільший магазин у світі, незалежно від того, скільки разів йому доведеться горіти».

Це було багато років тому. Магазин дійсно був побудований. Він стоїть там і сьогодні, нагадуючи нам всім про силу по-справжньому ЗАГАРТОВАНОГО БАЖАННЯ, яке не боїться вогню. Найлегшим шляхом було поїхати з міста, як і зробили товариші Філда. Коли робота здавалася непосильною, а майбутнє похмурим, інші торговці здалися і пішли найпростішим, як їм здавалося, шляхом.

Зверніть увагу на відмінність між Маршалом Филдом та іншими торговцями, тому що це те саме, що відрізняє Едвіна С. Барнса від тисяч інших молодих людей, які працювали на підприємстві Едісона. Це те, що відрізняє практично всіх, хто досягає успіху, від тих, хто зазнає поразки.

Шість кроків

Кожна людина, яка досягла віку, коли приходить розуміння цінності грошей, бажає їх мати. Але просте бажання не приносить багатства. Це повинно бути палке бажання, яке переростає в свого роду нав'язливу ідею, а потім і у певний план дій щодо примноження багатства. Але все це повинно супроводжуватися наполегливістю, яка не визнає поразку. Тільки комбінація всіх цих чинників прокладе вам шлях до багатства.

Метод, за допомогою якого ваше по-справжньому палке бажання багатства можна перетворити на його фінансовий еквівалент, складається з шести чітких практичних кроків, а саме:

Крок перший. Чітко визначте в своїй свідомості ту кількість грошей, яку ви хотіли б мати. Це важливо. Недостатньо просто сказати: «Я хочу багато грошей». Існує певна психологічна обґрунтованість для такої визначеності, але про неї ми поговоримо у наступному розділі.

Крок другий. Визначте, що саме ви готові зробити, так би мовити, чим «заплатити», щоб отримати ці гроші, бо безкоштовний сир буває тільки в мишоловці.

Крок третій. Встановіть для себе певний термін, до якого ви маєте намір отримати бажані гроші.

Крок четвертий. Складіть чіткий план дій по втіленню вашого бажання, і почніть слідувати йому відразу ж, незалежно від того, чи вважаєте ви себе готовим до цього чи ні.

Крок п'ятий. Викладіть у письмовій формі чітко і коротко суму грошей, яку ви маєте намір отримати, терміни реалізації вашого бажання, вкажіть, що ви маєте намір дати взамін цих грошей, і чітко розпишіть план, за допомогою якого ви маєте намір всього цього досягти.

Крок шостий. Читайте вашу письмову заяву вголос два рази на день, один раз перед сном і один раз вранці, коли прокинетеся. ЧИТАЮЧИ, ВИ ПОВИННІ УЯВЛЯТИ, ВІДЧУВАТИ І ВІРИТИ, ЩО ЦІ ГРОШІ ВЖЕ ВАШІ.

Важливо, щоб ви виконали всі ці кроки, бо вони вкрай необхідні. І особливо важливий саме шостий крок. Ви можете скептично відзначити: «Як же я можу уявити, що у мене вже є ці гроші, якщо у мене їх поки немає?» У цьому вам допоможе ваше палке бажання. Саме наполегливість вселить у вас віру, переконає, нав’яже (називайте це як хочете, головне – результат), що ви отримаєте ці гроші. В цьому і полягає мета шостого кроку.

Тільки ті, хто по-справжньому вірить у своє майбутнє багатство, в результаті його і отримують.

Для тих, що не заглиблювався у вивчення тонких матерій та механізмів роботи людського розуму, ці інструкції можуть здатися не дуже практичними. Тим, хто не бачить сенсу в цих шести кроках, може бути корисно дізнатися, що про ці кроки мені розповів сам Ендрю Карнегі. Він починав як звичайний робітник на сталеливарних заводах, але незважаючи на такий доволі скромний початок, йому вдалося заробити статок, який на той час становив понад сто мільйонів доларів. І все це завдяки вищевказаним принципам.

Більш того, ці шість кроків були вздовж і поперек вивчені покійним Томасом Едісоном, і схвалені їм не тільки як інструмент для примноження грошей, але і для досягнення будь-якої іншої чіткої мети.

Всі ці кроки не вимагають від вас якихось надзусиль, вони не передбачають «тяжкої праці» або якихось непосильних жертв. Виконуючи їх, ви не будете виглядати смішними або легковірними. Не потрібно бути мудрішим за Соломона, щоб виконувати ці прості інструкції. Все, що вам потрібно, це трохи уяви, щоб побачити, зрозуміти і усвідомити, що якщо ви хочете заробити великі гроші, не можна покладатися лише на випадок і вдачу. Ви повинні засвоїти, що всі, хто нажив величезні статки, спочатку мріяли, сподівалися, хотіли, пристрасно бажали і створювали ПЛАНИ ДІЙ перед тим, як заробили свої гроші.

А ще ви повинні засвоїти, прямо тут і прямо зараз, що не бачити вам ваших багатств, ЯКЩО ви не розпалите ВОГОНЬ вашого БАЖАННЯ грошей і по-справжньому не повірите у те, що вони стануть вашими.

Всі великі лідери, від початку цивілізації і до теперішнього часу, були мрійниками. Християнство зобов'язане своєму величезному впливу у сучасному світі тому, що його засновником був наполегливий мрійник, який зміг навчитися чітко бачити речі у своїй уяві, перш ніж вони набували фізичної форми.

Якщо ви не бачите у своїй уяві великих багатств, ви ніколи не побачите їх на своєму банківському рахунку.

Ще ніколи в історії Америки перед мрійниками настільки широко не були відкриті двері можливостей. Економічна криза всіх поставила у рівні умови. І тепер нові перегони за успіх і багатство вже чекають на стартовий постріл. На кону величезні статки, які будуть накопичені протягом наступних десяти років. Однак правила гри змінилися, тому що старий світ зазнав змін, а новий світ відтепер прихильний до тих, у кого не було можливості виграти в умовах, які існували під час кризи, коли зростання і розвиток були паралізовані страхом.

Нам, безпосереднім учасникам цієї гонки за багатством, слід знати, що цей новий світ вимагає новаторства: нових ідей, нових способів ведення справ, нових лідерів, нових винаходів, нових методів навчання, нових підходів у маркетингу, нових книг, нової музики і кіно. Але крім всього цього, є ще дещо, одна якість, якою потрібно володіти, щоб виграти цей забіг – це вміння ЧІТКО ВИЗНАЧАТИ МЕТУ, знати, чого ти хочеш, і ПРИСТРАСНО БАЖАТИ досягти цієї мети.

Економічна криза ознаменувала загибель однієї епохи і народження іншої. Цей змінений світ вимагає практичних мрійників, які можуть і будуть втілювати свої мрії в життя. Такі мрійники завжди були і завжди будуть наріжними каменями розвитку цивілізації.

Ми, бажаючі накопичувати багатства, повинні пам'ятати, що справжніми лідерами завжди були людьми, які використовували і застосовували на практиці невловимі, невидимі сили ще не очевидних можливостей і перетворювали ці сили (або іншими словами імпульси думки) в хмарочоси, міста, заводи, літаки, автомобілі та всі види зручностей, які роблять наше життя більш приємним і комфортним.

Терпіння і неупереджений розум – це ті якості, без яких не обійтися сучасним мрійникам. Ті, хто бояться нових ідей, приречені на провал. Ніколи ще не було часу, більш сприятливого для новаторів, ніж зараз. Вже не потрібно нікуди бігти і нічого завойовувати. Зараз нас оточує величезний діловий, фінансовий і промисловий світ і у нас з'явився шанс направити його по новим і кращим лініям зростання і розвитку.

Не дозволяйте нікому впливати на вас і пригнічувати мрійника, який живе у вас всередині. Щоб виграти у цьому мінливому світі, ви повинні перейнятися духом великих новаторів минулого, чиї мрії заклали фундамент можливостей для нас з вами, щоб сьогодні ми могли рости і розвиватися, реалізовувати наші таланти і накопичувати потенціал для майбутніх поколінь.

Давайте не будемо забувати, що Колумб мріяв знайти Невідомий світ, він був упевнений в його існуванні і поставив на кін своє життя. Результат ми всі знаємо – він відкрив його!

Мрії великого астронома Миколи Коперника наповнювали думки про безліч світів – і він відкрив їх! Сьогодні світ схиляється перед його досягненнями, і це ще раз доводить, що «ДЛЯ УСПІХУ ВСІ ЗАСОБИ ДОБРІ, А ПРОВАЛ НЕ ТЕРПИТЬ ВИПРАВДАНЬ».

Якщо те, що ви хочете зробити, правильно, і ви у це вірите, продовжуйте і зробіть це! Ідіть до своєї мрії і не звертайте уваги, що скажуть інші, якщо ви зіткнетеся з тимчасової невдачею, тому що ці «інші», можливо, просто не знають, що КОЖНА НЕВДАЧА НЕСЕ В СОБІ НОВІ МОЖЛИВОСТІ НА ШЛЯХУ ДО УСПІХУ. Все, що вам потрібно, це просто їх розгледіти.

Генрі Форд був бідним і неосвіченим, але це не заважало йому мріяти про карету, яка їде без упряжки. Томас Едісон мріяв про лампу, яка світила і керувалася за допомогою електрики. І він наполегливо йшов до втілення своєї мрії, не дивлячись на тисячі невдалих спроб.

Лінкольн мріяв про свободу для темношкірих рабів і поклав на це своє життя. Сьогодні ми бачимо, що праця його не була марною.

Брати Райт мріяли про машину, яка буде літати по повітрю. Що ж, сьогодні плоди їхніх мрій ми щодня бачимо в небі по всьому світу.

Марконі мріяв про систему використання невловимих сил для передачі сигналів по повітрю. А от вам і доказ того, що мрії його не були марними – сьогодні «по повітрю» працює практично все. Мрія Марконі зробила всіх людей на землі сусідами, люди можуть спілкуватися один з одним, де б вони не знаходилися. Найцікавіше, що «друзі» запхали його у психіатричну лікарню, коли він оголосив, що знайшов спосіб надсилати повідомлення по повітрю, без допомоги дротів або інших прямих фізичних засобів зв'язку. Погодьтеся, сьогодні мрійникам живеться набагато легше.

Світ звик до нових відкриттів. Більш того, зараз світ винагороджує мрійника, який дає йому нову ідею або винахід.

«Найбільші досягнення починалися з мрії. Дуб спить у жолуді, птаха чекає в яйці, а у вищій мрії душі пробуджується ангел. МРІЇ – ЦЕ грядки для розсади РЕАЛЬНИХ ДОСЯГНЕНЬ» (Джеймс Аллен «Які мислить людина»).

Прокинься і співай, о мрійнику світу! Твоя зоря зійшла і світить яскраво, показуючи шлях. Світова криза принесла можливість, на яку ти так довго чекав. Вона навчила людей смиренності, терпіння і неупередженості.

Світ сповнений МОЖЛИВОСТЕЙ, яких не було у мрійників минулого.

БАЖАННЯ КИМОСЬ БУТИ І ЩОСЬ РОБИТИ – це трамплін для всіх мрійників. Мрії не народжуються з байдужості, лінощів і відсутності амбіцій.

Світ більше не знущається над мрійниками і не називає їх не практичними. Щоб побачити це на власні очі, вирушайте в штат Теннессі і подивіться, що вдалося зробити президенту-мрійнику, який підкорив велику силу води. Багато років тому така мрія здавалася б просто божевіллям.

Нехай ви розчарувалися, нехай зазнали поразки, нехай ваше серце розбилося і обливається кров'ю. Зберіться і не впадайте у відчай, тому що всі ці переживання загартовують духовний метал, з якого ви зроблені – а це надбання небаченої цінності.

Якщо життя підкинуло вам лимони, годі кривитися – робіть лимонад!

Всі, хто досяг успіху в житті, не раз спотикалися на старті, отримуючи від життя доброго стусана під зад, але саме це змушувало їх додати швидкості і мчати вперед до заповітної фінішної стрічки. Поворотний момент в житті часто настає у часи кризи, і ось як раз у такі моменти ви пізнаєте себе з іншого боку, у вас відкривається, так би мовити, друге дихання.

Джон Буньян написав свій роман «Подорож пілігрима», який є одним з найкращих романів у всій англійській літературі, після того, як потрапив до в'язниці і піддався жорстокому покаранню за свої погляди на тему релігії.

Геніальність О. Генрі відкрилася світу саме у кризовий момент його життя, коли він потрапив до в'язниці у Коламбусі, штат Огайо. Обставини змусили його проявити «іншого себе» і почати використовувати свою УЯВУ – саме тоді в ньому прокинувся великий письменник, витіснивши жалюгідного злочинця та вигнанця.

Життя дійсно дивне і непередбачуване, його хитросплетіння нескінченні і незбагненні. Не менш дивними є методи Безмежного вселенського Розуму, за допомогою яких він іноді піддає людей всіляким випробуванням, перш ніж вони відкривають у собі великий потенціал і джерело прекрасних ідей.

Томас Едісон, найбільший винахідник і вчений, зазнавав невдачі незліченну кількість разів, перш ніж розбудив генія, який спав у його мозку.

Чарльз Діккенс спочатку працював на фабриці з виробництва вакси, де наклеював ярлики на банки з гуталіном. Але трагедія його першого кохання настільки вразила його, що пробудила в ньому одного з найкращих авторів у світі. Ця любовна трагедія подарувала світові спочатку «Девіда Копперфільда», а потім і ряд інших прекрасних літературних робіт. Однак, як правило, розчарування у коханні призводить до того, що чоловіки починають пити, а жінки занурюються у глибоку депресію. Все це відбувається, тому що більшість людей так і не захотіли навчитися перетворювати свої найпотужніші емоції на мрії творчого характеру.

Американська письменниця та політична активістка Елен Келлер була глухою, німою та сліпою практично від самого народження. Але незважаючи на це, її ім'я навіки залишиться у списку великих світу цього. Все її життя є доказом того, що ніхто не переможений, поки не визнав свою поразку.

Чудовий шотландський поет Роберт Бернс був неписемним сільським хлопцем. Він ріс у злиднях і, здавалося б, повинен був стати рядовим п'яницею. Але він не пішов цим шляхом! Він зробив світ кращим, відобразивши свої прекрасні думки у поезії і, таким чином, вирвав бур'ян обставин і посадив на їх місце троянду.

Букер Таліафер Вашингтон – один з найвидатніших борців за право на освіту для афроамериканців, оратор, політик і письменник – був сином чорної рабині, з народження загнаний у рамки дискримінації через свою расу та колір шкіри. Але маючи терпіння та будучи неупередженим, він став тим самим мрійником, якому вдалося побороти обставини і зробити багато добрих справ для людей своєї раси.

Бетховен був глухим, а Мілтон сліпим, але їх імена пам'ятатимуть завжди, тому що вони мріяли і надавали цим мріям чіткі організовані форми.

Перш ніж перейти до наступного розділу, розпаліть у розумі вогонь надії, віри, відваги та терпіння. Розвиваючи у собі ці якості та слідуючи описаним вище практичним принципам, все інше прийде до вас, коли ви будете готові до цього. Як говорив Емерсон: «Кожна притча, кожна книга, кожна приказка, призначена для допомоги або розради, неодмінно дійде до тебе прямим чи обхідним шляхом. Кожен друг, якого потребує не твоя воля, а твоя велика та ніжна душа, прийме тебе у свої обійми». (Ральф Волдо Емерсон, «Наддуша»).

Існує різниця між БАЖАННЯМ щось отримати і готовністю це отримати. Ніхто не буде готовий щось отримати, поки не повірить в те, що може це отримати. У вас повинна бути ВІРА, а не просто надія або бажання. Відкрийте свій розум для віри, це вкрай важливо. У закритому розумі не живе ні віра, ні відвага.

Запам'ятайте, що для того, щоб рости і розвиватися, досягти достатку і процвітання буде потрібно не більше зусиль, ніж для того, щоб змиритися з убогістю та злиденністю. Цю універсальну істину дуже добре відображають чудові вірші американської поетеси Джессі Ріттенхаус:

Коли з Життям уклав ти
Контракт ціною в гріш —
То гріш тобі і світить,
І нити ти облиш!

Життя суддя суворий —
«Отримай, що просив»,
Та є ціна усьому,
Будь-ласка, заплати.

Ти краще усвідомлюй
Цю істину просту,
Як просиш ти багатства
Отримаєш його.

Як бажання може перехитрити матінку-природу

В якості кульмінації до цієї глави я хочу розповісти вам про одного з найбільш незвичайних людей, яких я коли-небудь знав. Я вперше побачив його двадцять чотири роки тому, через кілька хвилин після його народження. Він народився без вух, і на думку лікаря ця дитина була приречена бути глухою та німою все своє життя.

Але я був не згоден з думкою лікаря. Я мав на це право, адже я був батьком цієї дитини. В мене теж була своя думка на цей рахунок, але я висловив її НЕ вголос – я висловив її своєму серцю. Я прийняв для себе рішення, що мій син буде чути та говорити. Нехай Матінка-природа і дала мені дитину без вух, але вона не може змусити мене змиритися з цим нещастям.

У глибині душі я знав, що мій син буде чути та говорити. Як? Я був упевнений, що є якийсь спосіб, і я знав, що знайду його. Я згадав слова безсмертного Емерсона: «З усіх боків нас навчають вірі. Нам залишається тільки бути слухняними і смиренними. Для кожного з нас є шлях, і, прислухаючись, ми зрозуміємо, який напрямок є правильним».

Що це за правильний напрямок, запитаєте ви? БАЖАННЯ! НАЙБІЛЬШЕ НА СВІТІ Я бажав, щоб мій син не був глухонімим. І я ні на мить не зрікся цього бажання.

Багато років тому я писав: «Наші єдині обмеження – це ті, які ми встановлюємо в нашому власному розумі». Але тоді я вперше замислився, чи дійсно це правда. На ліжку переді мною лежала новонароджена дитина без природного органу слуху. Навіть якщо він і зможе чути та говорити, він буде явно знівечений на все життя. Звичайно, це було обмеження, яке ця дитина не сама встановила у своєму розумі.

Що я міг вдіяти в тій ситуації? Я повинен був знайти спосіб прищепити цій дитині своє власне палке бажання вигадати спосіб і алгоритм передачі звуку в його мозок без допомоги вух.

Як тільки мій син став досить дорослим для цього, я почав наполегливо наповнювати його розум непереможним бажанням чути, щоб Природа, відомими тільки їй методами, трансформувала це бажання у реальність.

Всі ці думки постійно крутилися у моїй власній голові, але я нікому про це не говорив. Кожного дня я знову і знову повторював свою обіцянку не миритися з глухотою сина. Коли він підріс і почав помічати оточуючі його речі, ми помітили, що він все ж трохи чує. Коли він досяг віку, коли діти зазвичай починають говорити, він не намагався говорити, але по його діям ми бачили, що він міг чути певні звуки. Це було все, що мені потрібно було знати! Я був переконаний, що якщо він міг чути, нехай навіть зовсім трохи, він може розвинути цю здатність ще більше. Потім сталося те, що дало мені яскравий промінь надії. І сталося це, як зазвичай буває, геть несподівано.

Ми придбали патефон. Коли наша дитина вперше почула музику, вона була просто в неймовірному захваті, і, звичайно ж, забрала його собі. Незабаром в нашого сина навіть з'явилися певні улюблені записи. Якось він програвав одну платівку знову і знову, майже дві години, затиснувши зубами край корпусу програвача. Ми не розуміли важливість цієї самостійно сформованої їм звички до тих пір, поки через деякий час не дізналися про так звану «касетну провідність» звуку.

Незабаром після того, як син забрав собі патефон, я виявив, що він міг чути мене досить чітко, коли я говорив, торкаючись губами його скроні. Це відкриття дало мені необхідні засоби, за допомогою яких я почав втілювати в життя своє палке бажання – допомогти моєму маленькому синові розвинути слух і мову. На той час він почав робити короткі уривчасті звуки, намагаючись вимовити певні слова. Перспектива була далеко не обнадійлива, але БАЖАННЯ, підкріплене ВІРОЮ, не знає слова «неможливо».

Переконавшись, що він розрізняє мій голос, я відразу ж почав вселяти своєму синові бажання чути та говорити. Незабаром я виявив, що йому подобаються казки на ніч, тому я почав вигадувати розповіді, які закликають його розвивати впевненість у собі, уяву та гостре бажання чути та бути нормальним.

Зокрема, була одна історія, яку я часто йому повторював, надаючи їй все нові відтінки та деталі. Метою цієї історії було навіяти йому думку про те, що його недуга була не недоліком, а навпаки цінним надбанням. Незважаючи на те, що філософія, дослідженням якої я тоді займався, стверджувала, що КОЖНА НЕВДАЧА НЕСЕ У СОБІ рівнозначну МОЖЛИВІСТЬ, я повинен вам зізнатися, що не мав ні найменшого уявлення, як таке нещастя як відсутність вух могло коли-небудь стати надбанням. Проте, я продовжив навіювати йому цю філософію у вигляді казок на ніч, сподіваючись, що прийде час, коли він знайде який-небудь спосіб використовувати своє, вибачте на слові, каліцтво для якоїсь корисної мети.

Розум прямо говорив мені, що у долі навряд чи знайдеться адекватна компенсація за відсутність вух і слуху. Але моє Бажання було підкріплене вірою, тому воно заглушало голос розуму і надихало мене не здаватися.

Коли я аналізую всі ці події у ретроспективі, я бачу, що у значній мірі саме віра сина в мене принесла такі вражаючі результати. Він вірив у все, що я йому говорив. Я навіяв йому ідею, що він має очевидну перевагу перед своїм старшим братом, і що ця перевага не раз допоможе йому у житті. Наприклад, вчителі у школі, бачачи, що у нього не було вух, проявляли до нього особливу увагу та ставилися з надзвичайною добротою. Його мати подбала про це, домовившись із вчителями, щоб ті приділяли йому додаткову увагу. Я також навіяв йому ідею, що коли він стане досить дорослим, щоб продавати газети (чим вже займався його старший брат), він отримає велику перевагу над братом, тому що люди будуть давати йому більше грошей за його газети, бачачи, як незважаючи на свою недугу, він так старанно працює.

Згодом ми помітили, що поступово слух нашого сина покращився. Більш того, він абсолютно не соромився своєї недуги. Коли йому було близько семи років, він вперше продемонстрував, що наші методи «навіювання» мали успіх. Протягом декількох місяців він дуже просив вийти на вулицю і продавати газети, але мати не пускала його. Вона боялася, що через глухоту йому буде небезпечно перебувати на вулиці одному.

Нарешті, він вирішив взяти справу у свої руки. Одного разу вдень, коли він залишився вдома зі слугами, він виліз на вулицю через кухонне вікно і вирушив на зустріч пригодам. Він позичив шість центів у сусідського шевця, купив на них газет, розпродав їх, на виручені кошти купив ще, і продовжував так до пізнього вечора. Підрахувавши свій денний заробіток, він повернув борг своєму «кредитору», і в результаті мав чистого прибутку на суму сорок два центи. Коли ми ввечері повернулися додому, він вже був у ліжку. Він спав, стискаючи в кулачку зароблені гроші.

Мати глянула на монети і розплакалася. Що за дивна реакція! Ридати над першою перемогою сина мені здавалося зовсім недоречним. Моя реакція була зворотною. Я від душі сміявся, бо знав, що моє прагнення прищепити дитині вміння вірити в себе виявилося успішним.

У цьому першому діловому досвіді його мати бачила маленького глухого хлопчика, який вийшов на вулицю і ризикував життям, щоб заробити гроші. Я ж бачив сміливого, амбітного, впевненого у собі маленького чоловіка, чий дохід був більш ніж стовідсотковим, тому що він зайнявся бізнесом за власною ініціативою і переміг. Все це мене тішило, бо я знав, що він довів, що відтепер винахідливість і відвага будуть супроводжувати його все життя. Подальші події тільки підтвердили це. Коли його старший брат хотів чогось, він лягав на підлогу, дригав ногами і руками, канючив – і в підсумку отримував своє. Коли ж цей «маленький глухий хлопчисько» чогось хотів, він вигадував чіткий план заробітку грошей, а потім йшов і купував собі, що хотів. Він і донині так робить! Воістину, мій власний син навчив мене тому, що фізичні вади можна перетворити на трамплін, який підкине вас до гідної мети, якщо тільки ви не будете сприймати їх як перешкоди і використовувати в якості відмовок і виправдань своїй немічності. Маленький глухий хлопчик закінчив середню школу і коледж, навіть не чуючи своїх вчителів, за винятком випадків, коли вони голосно кричали з близької відстані. Він не ходив у школу для глухих. Ми НЕ дозволяли йому ВЧИТИ МОВУ ЖЕСТІВ. Ми вирішили, що він повинен жити нормальним життям і спілкуватися з нормальними дітьми, і ми не відступали від цього рішення ні на крок, хоча воно і коштувало нам багатьох гарячих суперечок зі шкільними чиновниками.

Коли він навчався у середній школі, він спробував носити електричний слуховий апарат, але він йому не допомагав. Ми вважали, що це було пов'язано з операцією, якої наш син зазнав у шестирічному віці, йому прооперували одну сторону голови і виявили, що там не було ніяких ознак природного слухового механізму.

Під час його останнього тижня у коледжі (через вісімнадцять років після операції) відбулося дещо, що ознаменувало поворотний момент в його житті. Так сталося, він отримав інший електричний слуховий апарат, який його попросили випробувати. Але він не поспішав тестувати його через минуле розчарування в аналогічному пристрої. Врешті-решт він все ж взяв його недбало, надів на голову, підключив батарейку і… вуаля! Немов помахом чарівної палички його довічне прагнення нормально чути стало реальністю! Вперше в житті він чув практично так само, як і будь-яка людина з нормальним слухом. «Шляхи Господні несповідимі, чудеса трапляються».

Сповнений радості, він кинувся до телефону, подзвонив матері і прекрасно почув її голос. Наступного дня він вперше почув голоси своїх професорів у класі! Раніше він міг чути їх тільки коли вони кричали, та ще й з близької відстані. Тепер він чув радіо. Вперше в житті він міг вільно спілкуватися з іншими людьми без необхідності говорити голосно. Воістину, світ для нього змінився.

Ми відмовилися змиритися з помилкою Природи, і завдяки наполегливому бажанню змусили Природу виправити цю помилку, використовуючи доступні нам практичні засоби.

БАЖАННЯ почало втілюватися в життя, але перемога ще не була повною. Хлопчику все ще потрібно було знайти чіткий і робочий спосіб перетворити свій фізичний недолік в рівнозначне надбання.

Ледве усвідомлюючи важливість того, що вже було досягнуто, сп'янілий від радості нещодавно відкритого світу звуків, мій син написав лист виробнику слухового апарату, з ентузіазмом описуючи свій неймовірний досвід. Щось у його листі дійсно вразило компанію-виробника, і мого сина запросили до Нью-Йорка. Коли мій син приїхав, його повели на екскурсію по фабриці, і під час розмови з головним інженером, розповідаючи про свої відчуття і про те, як змінився його світ, в його голові промайнуло передчуття, ідея, натхнення – називайте це як хочете. Саме цей імпульс думки перетворив його нещастя на надбання, ознаменувавши, що з цього моменту доля сторицею компенсує всі його страждання як у вигляді грошей, так і у вигляді особистого щастя.

Суть цього імпульсу думки полягала в наступному: йому спало на думку, що він міг би допомогти мільйонам глухих людей, які ще не використовують слухові апарати. Якби він тільки міг знайти спосіб розповісти їм свою історію, розповісти, як змінився його світ. У цей момент він прийняв для себе рішення присвятити залишок свого життя допомозі слабочуючих людям.

Цілий місяць мій син провів за дослідженням і аналізом маркетингової системи виробника слухового апарату. Він розробив цілу систему спілкування зі слабочуючими людьми в усьому світі з метою розповісти їм про «Інший чудовий світ», який відкрив йому слуховий апарат. Він написав дворічний план, заснований на його висновках. Коли він презентував свій план, йому відразу ж дали посаду у компанії для реалізації його амбіцій. Чи уявляв він тоді, тільки починаючи свій шлях, що подарує надію і полегшення тисячам глухих людей, які без його допомоги так назавжди і залишилися б приреченими на глухоту?

Незабаром після того, як він почав працювати на виробництві слухових апаратів, він запросив мене відвідати заняття, які проводила його компанія з метою навчання глухонімих чути та говорити. Я ніколи ще не чув про таку форму навчання, тому, зізнаюся вам, ставлення моє було трохи скептичним. Але мій скептицизм був марним. Ці заняття розширили моє бачення щодо того, що я колись робив, щоб пробудити і укоренити у свідомості мого сина БАЖАННЯ нормально чути. Я бачив, як глухонімих дійсно вчили чути та говорити, застосовуючи той самий принцип, який я використовував понад двадцять років тому, щоб врятувати мого сина від одвічної глухоти. Таким чином, завдяки такому дивному повороту Колеса Долі, моєму синові Блеру і мені судилося допомогти глухонімим людям, в тому числі і майбутнім поколінням, оскільки, наскільки я знаю, ми були єдиними людьми, які довели (на власному прикладі), що глухота може бути виправлена до такої міри, щоб усі, хто страждає від цієї недуги, могли жити нормальним життям. Якщо це спрацювало для одного, спрацює і для інших.

Я впевнений, що Блер так і залишився б глухонімим на все своє життя, якби ми з його матір'ю тоді не почали формувати його життєву позицію. Лікар, який був присутній при його народженні, сказав нам тоді, що ця дитина ніколи не зможе нормально чути та говорити. Кілька тижнів тому відомий фахівець з таких випадків дуже ретельно обстежив Блера. Він був вражений, коли дізнався, наскільки добре мій син тепер чує та говорить, і сказав нам, що «теоретично, хлопець взагалі не повинен чути». Але він чув, незважаючи на те, що рентген показав, що в його черепі немає отворів, через які звук має надходити до мозку.

Коли я посіяв і виростив у його свідомості БАЖАННЯ чути і говорити, жити як нормальна людина, цей імпульс змусив Природу побудувати міст через тиху прірву глухоти і відкрити моєму синові зовнішній світ з усіма його прекрасними звуками. Лікарі розводили руками і не знали, як пояснити цей феномен. А я навіть не брався припускати, як Природа зробила таке диво. Я вважаю своїм обов'язком розповісти світу все, що знаю про цей дивовижний досвід. Я дійсно вірю, і не без причини, що немає нічого неможливого для людини, яка підкріплює БАЖАННЯ твердої ВІРОЮ.

Воістину, палке бажання використовує найбільш непередбачувані і хитрі шляхи, щоб стати реальністю. Блер бажав нормально чути – і отримав бажане! Він був народжений з каліцтвом, з яким інший би просто змирився і у кращому випадку заробляв би на життя тим, що просив би милостиню на вулиці. Але приклад Блера надихає і дарує надію мільйонам людей з вадами слуху, а також забезпечує його роботою з адекватною фінансовою підтримкою.

Маленька «невинна брехня», яку я навіював йому, коли він був дитиною, спонукала його ВІРИТИ у те, що його недуга стане величезним надбанням, і це безсумнівно виправдало себе. Істинно, поняття правильного і неправильного відходять на задній план, коли ВІРА і палке бажання можуть зробити щось реальним. І найголовніше те, що ці якості не будуть коштувати вам ні цента, адже всі вони вже живуть у вас.

Протягом усього мого досвіду роботи з людьми, ще жоден випадок не демонстрував СИЛУ БАЖАННЯ так яскраво і наочно. Іноді автори книг роблять помилку, починаючи описувати випадки і ситуації, про які вони мають поверхневі або дуже примітивні знання. Мені пощастило, що я мав можливість випробувати СИЛУ БАЖАННЯ на прикладі власного сина. Можливо, це було провидіння, що цей досвід прийшов до нас у формі таких життєвих випробувань, тому що історія цього маленького глухого, але поза всякими сумнівами відважного і сильного хлопчика, служить яскравим прикладом того, чого може досягти ваше БАЖАННЯ.

Якщо матінка-природа підкоряється волі бажання, то логічно припустити, що люди можуть підпорядкувати її своїм палким бажанням.

Сила людського розуму дійсно дивна і незбагненна штука! Часом ми не розуміємо методи, за допомогою яких вона використовує кожну обставину, кожну людину, кожну фізичну річ, яка знаходиться в межах її досяжності як засіб перетворення БАЖАННЯ на його фізичний реальний аналог. Можливо, коли-небудь науці вдасться розкрити цей секрет.

Кожного разу, коли доля приголомшує нас важким випробуванням, у нас є лише два варіанти розвитку подій, дві стратегії поведінки, які в подальшому вплинуть на весь наш життєвий шлях. Перша з них – впасти у глибокий відчай, звинувачувати всіх і вся у своїх невдачах, нити та бубоніти «Чому я?!». Інша стратегія поведінки – боротися. Боротися до самого кінця, з вірою у серці та надією у розумі. У світі немає нічого, що не можна змінити, підлаштувавши обставини під себе, а не себе під обставини. Саме у цьому і полягає секрет людей, які встигли за своє життя досягти величезних успіхів, а деякі створили навіть щось на кшталт дива. Адже інакше як дивом не можна назвати кар'єру Блера Гілла, мого любого сина, народженого глухим, який попри свої природні вади став повноцінним членом суспільства завдяки міцній вірі та величезному бажанню. Спосіб, яким був досягнутий цей вражаючий результат, неважко описати. Він складався з трьох простих і чітких елементів: по-перше, я змішав ВІРУ з БАЖАННЯМ нормального слуху. По-друге, я розповідав і навіював йому це бажання всіма можливими способами (завдяки наполегливим, безперервним зусиллям) протягом декількох років. По-третє, він мені ПОВІРИВ!

Голос генія не заглушити

Коли я дописував цю главу, на очі мені потрапила звістка про смерть пані Ернестіни Шуман-Гайнк. Один короткий абзац містив у собі ключ до розуміння надзвичайного успіху цієї співачки. Я процитую цей абзац, тому що ключ цей і є БАЖАННЯ.

«На початку своєї кар'єри, пані Шуман-Гайнк прийшла до директора Віденської придворної опери (зараз Віденська державна опера) на прослуховування. Але він навіть не став її слухати. Поглянувши на незграбну і погано одягнену дівчину, він доволі грубо крикнув: «Як ви взагалі очікуєте досягти успіху в кар'єрі оперної співачки з таким обличчям і зовнішністю? Дитя моє, відмовтеся від цієї ідеї. Купіть собі швейну машинку і йдіть працювати швачкою. НІКОЛИ НЕ БУТИ ВАМ співачкою!».

Що ж, «ніколи» це досить довго! Директор Віденської опери багато знав про техніку співу, але він мало знав про силу бажання, коли воно приймає масштаби одержимості. Якби він знав більше про цю силу, він не зробив би помилку, засудивши генія і не надавши їй можливості показати себе.

«Що ми говоримо богу смерті?» – «Не сьогодні!»

Кілька років тому один із моїх ділових партнерів захворів. Згодом йому стало гірше, і, нарешті, його відвезли до лікарню на операцію. Безпосередньо перед операцією я глянув на нього і в моїй голові промайнуло питання, як такий худорлявий і виснажений чоловік, як він, зможе успішно перенести таку серйозну операцію. Лікар попередив мене, що шансів на те, що я коли-небудь знову побачу свого друга живим, було мало. Але це була ДУМКА ЛІКАРЯ. Думка ж пацієнта була зовсім іншою. Незадовго до того, як його відвезли до операційної, він прошепотів: «Не турбуйтеся, шеф, вже через кілька днів я виберуся звідси». Медсестра з жалем подивилася на мене. Але як не дивно операція пройшла успішно і пацієнт вижив. Після того, як все було скінчено, його лікар сказав мені: «Його врятувало лише його бажання жити. Він ніколи б не пережив цю операцію, якби не відмовився миритися з можливістю смерті».

Я вірю у силу БАЖАННЯ, підкріплену ВІРОЮ, тому що я на власні очі бачив, як з її допомогою люди долали шлях від злиднів до багатства і влади. Я бачив, як ця сила рятувала людей від смерті. Я бачив, як ця сила допомагала людям досягати успіху після сотень невдач. Я бачив, як ця сила забезпечила моєму синові нормальне, щасливе і успішне життя, незважаючи на те, що Природа послала його у цей світ без вух.

Проміжні підсумки

Але як розвинути і використовувати силу БАЖАННЯ? Відповідь на це питання ви знайдете у наступних розділах цієї книги. Особливо помітним вплив цієї сили був наприкінці найдовшої і, можливо, найбільш руйнівної світової кризи, яку Америка коли-небудь бачила – Великої депресії 1929 року. Ця сила допомогла тим, хто був побитий депресією, тим, хто втратив свої статки, свої позиції в бізнесі та суспільстві, тим, хто готовий був почати все з чистого аркуша і вибратися на поверхню з цієї прірви.

Всім цим я хочу донести до вас думку про те, що всі досягнення, незалежно від їх природи, повинні починатися з інтенсивного, палкого та пристрасного бажання досягти чіткої та КОНКРЕТНОЇ мети.

Природа використовує тільки їй відомі дивні та потужні методи «ментальної хімії», перетворюючи їх на імпульси СИЛЬНОГО БАЖАННЯ, для яких не існує слова «неможливо» і які не визнають «невдачу».

Розділ 3. Віра

Візуалізація бажань і віра в їх здійснення

Другий крок до багатства

ВІРА – головний «хімік» нашого розуму. Коли ВІРА змішується з вібрацією думки, підсвідомість миттєво вловлює цю вібрацію, трансформує її у духовний еквівалент і передає її Безмежному вселенському Розуму. Те ж саме відбувається під час молитви.

Емоції ВІРИ, ЛЮБОВІ та СЕКСУ є найсильнішими з усіх основних позитивних емоцій. Коли всі вони змішуються і діють разом, вони «насичують» вібрації думок таким чином, що вони миттєво досягають підсвідомості, де перетворюються на їх духовний еквівалент, єдину форму, яка здатна встановити зв'язок з Безмежним Розумом і надихнути його.

Любов і віра мають психічну природу, від грецького слова «psyche» – «душа», тобто вони пов'язані з духовним боком людини. Секс має чисто біологічну природу і пов'язаний з фізичним станом. Поєднання цих трьох емоцій призводить до встановлення прямого зв'язку між обмеженим розумом людини і Безмежним розумом всесвіту.

Як розвинути віру

Що ж, ось ми і підходимо до твердження, яке дозволить нам краще зрозуміти важливість самонавіювання при перетворенні бажання на його фізичний або грошовий еквівалент, а саме: ВІРА – це стан розуму, який може бути навіяний або створений за допомогою самонавіювання або регулярного повторення інструкцій підсвідомості.

В якості ілюстрації цього твердження розглянемо мету, заради якої ви, ймовірно, і читаєте цю книгу. Мета полягає у тому, щоб навчитися перетворювати нематеріальний імпульс думки – БАЖАННЯ – на його фізичний аналог – гроші. Дотримуючись інструкцій, викладених у розділах про самонавіювання та підсвідомість, ви можете ПЕРЕКОНАТИ підсвідомість, що ви вірите, що отримаєте те, про що просите. Ваша підсвідомість трансформує ваші посили у форму «ВІРИ» і дає вам зворотний імпульс, який вже і спонукає вас вигадати та сформулювати певні плани досягнення того, що ви бажаєте.

Метод, за допомогою якого ВІРА розвивається там, де її ще немає, надзвичайно важко описати. Це майже так само складно, як пояснити сліпому, як виглядає червоний колір, якщо той ніколи нічого не бачив і йому немає навіть з чим порівнювати те, що ви йому описуєте. Віра – це стан розуму, який ви можете розвинути силою своєї волі після того, як зрозумієте та засвоїте всі тринадцять принципів успіху, тому що це такий стан свідомості, який розвивається саме шляхом застосування та використання цих принципів.

Постійне повторення або навіювання вказівок вашій підсвідомості є єдиним відомим методом самостійного або вольового розвитку емоцій віри.

Можливо, мені вдасться краще пояснити це все на прикладі того, як люди іноді стають злочинцями. Як сказав один відомий кримінолог: «Коли люди вперше стикаються зі злочинністю, вони ненавидять її. Якщо вони деякий час продовжують стикатися зі злочинністю, вони звикають до неї і терплять її. Якщо вони стикаються зі злочинністю досить довго, вони, нарешті, миряться з нею і потрапляють під її вплив».

Це еквівалентно твердженню, що будь-який імпульс думки, який неодноразово передається нашій підсвідомості, в кінці кінців приймається нею та піддається її впливу, внаслідок чого підсвідомість переводить цей імпульс в його фізичний еквівалент найбільш практичним для неї способом.

У зв'язку з цим давайте ще раз розглянемо твердження: ВСІ ДУМКИ, ЯКІ БУЛИ ЕМОЦІОНАЛІЗОВАНІ (тобто перетворені на почуття, насичені емоціями) і поєднані з ВІРОЮ, починають одразу ж перетворюватися на їх фізичний еквівалент або аналог, тобто матеріалізуватися.

Емоції, або «чуттєві» складові думок, є тими елементами, які надають думкам життєву силу та спроможність діяти. Емоції Віри, Любові та Сексу, з'єднані з будь-яким імпульсом думки, мають набагато більшу силу, ніж будь-яка з цих емоцій окремо.

Але досягати нашої підсвідомості і впливати на неї можуть не лише думки, з'єднані з вірою, а й думки, з'єднані як з позитивними, так і негативними емоціями. З цього твердження можна зробити висновок, що підсвідомість матеріалізує наші позитивні (конструктивні) думки так само легко, як і негативні (деструктивні). Це пояснює явище, з яким стикаються мільйони людей, називаючи його «нещастям» або «невдачею».

Дуже багато людей ВІРЯТЬ, що вони «приречені» на бідність і невдачі через якусь дивну силу, яку (як вони знову ж таки ВІРЯТЬ) вони не контролюють. Але саме вони є творцями своїх власних «нещасть» через негативне мислення, яке вловлюється їх підсвідомістю і трансформується нею в його фізичний еквівалент.

Я не втомлюся повторювати, що Ви маєте силу матеріалізувати будь-яке ваше БАЖАННЯ, ви просто повинні ВІРИТИ, що це станеться. Ваша впевненість, або ВІРА, є тим елементом, який визначає дії вашої підсвідомості. Ви легко можете «перехитрити» свою підсвідомість, даючи їй інструкції за допомогою самонавіювання, оскільки саме таким чином я свого часу перехитрив підсвідомість мого сина.

Щоб зробити цей «обман» більш реалістичним, коли ви кличете на допомогу свою підсвідомість, поводьтеся так, ніби у вас ВЖЕ Є те, чого ви бажаєте. Підсвідомість перетворюється на свій фізичний еквівалент найбільш прямим і практичним з усіх доступних їй засобів.

Спираючись на всі ці інструкції, ви можете на практиці (не обов'язково з першого разу) навчитися «приправляти» ВІРОЮ всі вказівки, які ви даєте своїй підсвідомості. Пам'ятайте, що важко у навчанні, легко в бою. Але просто читаючи інструкції, ви нічого не досягнете – треба ДІЯТИ!

Якщо вірно те, що людина може стати злочинцем, будучи постійно оточеною злочинністю (і це відомий факт), то в рівній мірі вірно і те, що можна розвивати віру, вселяючи підсвідомості, що вона цю віру має. Зрозумійте цю істину, і ви зрозумієте, чому дуже важливо заохочувати позитивні емоції як домінуючі сили вашого розуму і перешкоджати (й усувати) негативні емоції.

Свідомість, у якій переважають позитивні емоції, стає гарною домівкою для віри. Такий розум може на вашим бажанням давати підсвідомості вказівки, які та буде сприймати і відразу ж працювати над їх виконанням.

Віра та самонавіювання.

Протягом століть релігійні діячі закликали людство «знайти віру» за допомогою тих чи інших догм, але вони не могли пояснити людям, ЯК знайти цю віру. Вони не говорили їм, що віра – це стан розуму і що її можна «знайти» самонавіюванням.

А тепер, так би мовити зрозумілою та простою мовою, давайте підсумуємо все, що відомо про принципи, за допомогою яких можна зміцнити ВІРУ та розвинути її там, де вона ще не існує.

Вірте в себе. Пам'ятайте, що Віра живе в Безмежному розумі всесвіту.

Перш ніж ми почнемо, нагадаю вам, що:

ВІРА – це «еліксир безсмертя», який дає життєву силу і наснагу імпульсу думки!

Ці твердження раджу вам прочитати багато разів, більше того, прочитати його вголос!

ВІРА – це відправна точка для накопичення багатства!

ВІРА – це основа всіх «чудес» і всіх таємниць, яким наука не може дати пояснення!

ВІРА є єдиною відомою протиотрутою від невдачі!

ВІРА – це «хімічна суміш», це елемент, який у поєднанні з молитвою встановлює прямий зв'язок з Безмежним Розумом.

ВІРА – це елемент, який перетворює звичайну вібрацію думки, створену обмеженим розумом людини, на її духовний еквівалент.

ВІРА – це єдиний засіб, за допомогою якого людина може використовувати силу вселенського Безмежного Розуму.

Все це легко довести. Секрет криється у принципі самонавіювання. Тому давайте зосередимося саме на ньому і з'ясуємо, що ж це таке і на що воно здатне.

Домінуючі ДУМКИ

Всі знають, що якщо щось багаторазово повторювати, то в кінці кінців починаєш у це вірити, незалежно від того, істинне чи хибне це твердження. Якщо людина повторює брехню знову і знову, вона згодом прийме брехню за правду. Більш того, вона дійсно повірить, що це правда. Кожна людина є тим, ким вона є, через домінуючі ДУМКИ, яким вона дозволяє жити у своїй свідомості. Думки, які людина свідомо вкладає у свій розум і утримує там, при цьому живлячи та підкріплюючи їх однією або кількома емоціями, стають тими рушійними силами, які направляють і контролюють кожну її дію!

І ось прийшла пора сформулювати важливу істину: ДУМКИ, ПІДКРІПЛЕНІ ПОЧУТТЯМИ АБО ЕМОЦІЯМИ, СТАЮТЬ «МАГНІТАМИ», ЯКІ ПРИТЯГУЮТЬ З ТОНКОЇ ВСЕЛЕНСЬКОЇ МАТЕРІЇ ІНШІ «СПОРІДНЕНІ» ДУМКИ.

Думку, «намагнічену» емоціями, можна порівняти з насінням, яке при посадці в родючий грунт прокльовується, зростає і розмножується знову і знову, поки те, що спочатку було однією маленькою насіниною, не перетвориться на незліченні мільйони подібних їй насінин!

Вселенська субстанція – це величезна космічна матерія, яка складається з вічних і безмежних сил вібрації. Вона складається як з руйнівних, так і з творчих вібрацій. Вона несе як вібрації страху, бідності, хвороб, невдач і нещасть, так і вібрації процвітання, здоров'я, успіху та щастя.

З величезного сховища Вселенської субстанції людський розум постійно притягує вібрації, які гармонують з тими думками, які домінують у свідомості людини. Будь-яка думка, ідея, план або мета, які людина зберігає в своєму розумі, притягує з вібрацій вселенської субстанції безліч «споріднених» думок, які зростають, немов снігова куля, стаючи згодом рушійною силою підсвідомості.

Тепер давайте повернемося до вихідної точки і дізнаємося, як початкове насіння ідеї, плану або мети може бути посіяне у вашому розумі. Все це працює досить просто: будь-яку ідею, план або мету можна помістити у свідомість за допомогою повторення думок. Ось чому я прошу вас у письмовій формі викласти вашу головну мету, так би мовити дати їй Точні Кінцеві Координати, вивчити це все напам'ять і повторювати вголос кожного дня, поки ці вібрації, як звукові, так і ментальні, не досягнуть вашої підсвідомості.

Ми ті, хто ми є, через вібрації думок, які ми сприймаємо і зберігаємо у нашій свідомості під впливом нашого повсякденного середовища.

Не піддавайтеся впливу несприятливих обставин, і тоді ви зможете навести ЛАД у своєму житті. Ваша найбільша слабкість – це відсутність впевненості у собі. Проте цей недолік можна подолати, а боягузтво трансформувати у відвагу шляхом самонавіювання за допомогою позитивних ментальних імпульсів, записаних на аркуші паперу, вивчених напам'ять і повторюваних до тих пір, поки вони не стануть звичною частиною вашої підсвідомості.

Формула впевненості у собі

1. Я знаю, що мені під силу досягти моєї Чіткої та Конкретної життєвої мети, тому я ВИМАГАЮ від себе наполегливих і безперервних дій для її досягнення. Я даю собі тверду обіцянку докласти до цього всіх необхідних зусиль.

2. Я розумію, що мої домінуючі думки згодом будуть проявлятися у моїх вчинках і перетворюватися на фізичну реальність, тому щодня протягом тридцяти хвилин я буду зосереджуватися на формуванні в своїй свідомості образу себе таким, яким я маю намір стати у реальному житті.

3. Я знаю, що згідно з принципами самонавіювання будь-яке бажання, яке постійно утримується у свідомості, буде прагнути виразити себе за допомогою якихось практичних засобів, тому я буду щодня присвячувати десять хвилин вправі самонавіювання для розвитку впевненості у собі.

4. Я у письмовій формі викладу чіткий опис своєї ГОЛОВНОЇ ЦІЛІ у житті, і буду над собою працювати, поки не стану достатньо впевненим у собі для її досягнення.

5. Я повністю усвідомлюю, що ніяке багатство або положення у суспільстві не будуть довготривалими, якщо вони не засновані на засадах правди та справедливості, тому я не буду брати участь ні в одній угоді, якщо не приносить користі ВСІМ її учасникам. Я досягну успіху, притягуючи до себе ті сили, які я хочу використовувати, а також буду співпрацювати з іншими людьми. Я буду намагатися переконати їх допомогти мені, при цьому показуючи свою готовність допомогти їм. Я позбудуся ненависті, заздрощів, ревнощів, егоїзму та цинізму, які є в мені. Я розвину в собі любов до всього людства, тому що я знаю, що негативне ставлення до інших ніколи не принесе мені добра та успіху. Я спонукатиму людей повірити в мене, тому що я буду вірити і в них, і в себе.

Я зобов'язуюсь сумлінно виконувати усі пункти цієї формули, вивчити її напам'ять і повторювати вголос щодня. Я буду твердо вірити, що це поступово вплине на мої ДУМКИ та ДІЇ, і я стану самостійною та успішною людиною.

Основою даної формули є закон Природи, який ще жодна людина не змогла пояснити, він спантеличує навіть вчених. Психологи назвали цей закон «самонавіюванням», так за ним закріпилася ця назва.

Але абсолютно не важливо, як ви будете називати цей закон. Важливим є те, що він працює на благо і на славу людства, ЯКЩО його використовувати конструктивно, для творення, а не для руйнування. З іншого боку, якщо його використовувати деструктивно, він легко знищить все, що було створено до цього. У цьому твердженні криється дуже важлива істина, а саме, що ті, хто зазнають поразки і потім все життя живуть у злиднях і стражданнях, деструктивно використовували принцип самонавіювання. Адже причина проста і зрозуміла: ДУМКИ МАЮТЬ ТЕНДЕНЦІЮ матеріалізуватися.

Наша підсвідомість – це одна велика лабораторія для перетворення думок на фізичну реальність, для неї немає різниці між творчими і руйнівними думками. Вона працює з тим матеріалом, який ми їй надаємо через наші ментальні імпульси. Підсвідомість втілить у реальність думку, в основі якої лежить СТРАХ, так само легко, як і думку, в основі якої лежить відвага та ВІРА.

Історія знає багато випадків так званого «навіяного самогубства». Людина може покінчити життя самогубством за допомогою негативного навіювання так само ефективно, як і будь-яким іншим способом.

Одного разу співробітник банку на ім'я Джозеф Грант «позичив» велику суму грошей у свого банку без згоди директорів і програв всі гроші в азартні ігри. Коли прийшов банківський інспектор і почав перевіряти рахунки, Грант поспіхом покинув банк. Він зняв номер у місцевому готелі, і коли його знайшли через три дні, він лежав у ліжку, плакав і стогнав, повторюючи знову і знову: «Боже мій, це вб'є мене! Яка ганьба! Я цього не витримаю!» Незабаром він помер. Лікарі назвали цей випадок «ментальним самогубством».

Дію цього закону можна порівняти з електричним струмом. При конструктивному використанні він рухає промисловість вперед. Але він так само легко може вбити, якщо його використовувати неправильно. Так і закон самонавіювання може привести вас до миру та процвітання або ж кинути напризволяще у долині страждань, невдач і смерті. Все залежить від того, як ви будете його розуміти та застосовувати.

Якщо ви наповнюєте свій розум СТРАХОМ, сумнівом і зневірою, якщо ви говорите собі, що не здатні об'єднатися з Безмежним вселенським Розумом і використовувати його сили, закон самонавіювання використовує цей дух зневіри як зразок, за яким ваша підсвідомість буде матеріалізувати ваші думки.

ДАНЕ ТВЕРДЖЕННЯ ТАКЕ Ж ПРАВДИВЕ, ЯК ТЕ ЩО ДВА ДОДАТИ ДВА БУДЕ ЧОТИРИ!

Подібно до вітру, який несе один корабель на схід, а інший на захід, закон самонавіювання підніме вас на небачені висоти або потягне вас до самісінького дна в залежності від того, як ви керуватимете своїми ДУМКАМИ.

Закон самонавіювання, за допомогою якого будь-яка людина може досягти запаморочливих висот, добре описаний у вірші Уолтера Д. Вінтла. Про самого поета відомо вкрай мало, але вірш його воістину гідний уваги:

Якщо думаєш, що переможений, ти програв.

Якщо думаєш, що не можна, нічого не отримаєш, щоб ти знав.

Якщо хочеш перемогти, але думаєш: «Не зможу».

Що ж, ти сам віддав перемогу, друже.

Якщо думаєш, що програєш, ти пропав.

Бо життєвий закон каже: Не лови гав!

З бажання успіх кують,

А кузня це розум твій, мій друг.

Якщо думаєш, що впав, то ти й впадеш,

Якщо думаєш про велич, є вона в тобі.

Щоб нагороду отримати,

Повинен ти впевненість розвинути.

Зверніть увагу на виділені слова, бо в них закладений глибокий зміст, який хотів донести нам поет.

Десь всередині вас (можливо, у клітинах вашого мозку) спить зерно досягнень, яке, якщо його розбудити і виростити, приведе вас до таких висот, яких ви, можливо, ніколи й не сподівалися досягти.

Так само, як маестро створює прекрасні мелодії, так і ви можете створити чи пробудити у собі генія, і піднятися до будь-яких висот, які ви забажаєте досягти.

Авраам Лінкольн зазнавав невдачі в усьому, за що брався, аж поки йому не виповнилося сорок років. Він був Ніким з Нізвідки, поки в його життя не увірвався великий досвід і не пробудив у ньому генія, подарувавши світові одного з найвеличніших людей в історії. Цей «досвід» був сумішшю горя та ЛЮБОВІ, він прийшов до нього в особі Анни Ратледж, єдиної жінки, яку він по-справжньому кохав.

Встановлено, що емоція ЛЮБОВІ тісно пов'язана з таким станом свідомості як ВІРА. Любов теж швидко перетворює ментальний імпульс на його духовний еквівалент. У ході своєї дослідницької роботи, аналізуючи життєвий шлях і досягнення сотень видатних людей, я виявив, що на всіх них впливало таке почуття як любов. Емоція любові в людському серці і мозку створює сприятливе «магнітне поле», яке притягує вищі і більш тонкі вібрації, які дрейфують у мирному плаванні на просторах вселенської субстанції.

Доказ сили ВІРИ легко простежити на прикладі досягнень людей, які її використовували. Напевно, перший, хто відразу спадає на думку – це Ісус. Християнство є величезною силою, яка впливає на розуми людей. І нехай його вчення і догми безліч разів були невірно витлумачені, а інколи навіть спотворені, його основою завжди була і залишається ВІРА.

Усі вчення та досягнення Христа, які називали не інакше як «чудесами», були нічим іншим як матеріальним втіленням його ВІРИ. На жаль багато людей, які називають себе християнами, по-справжньому не розуміють і не практикують ВІРУ.

Інший яскравий приклад – це Махатма Ганді. Він був всесвітньо відомим індійським громадським діячем, політиком, борцем за незалежність Індії. Він розробив тактику ненасильницької боротьби – сатьяграху. В Індії його називають «батьком нації». Життя цієї видатної людини є одним з найбільш вражаючих прикладів можливостей і сили ВІРИ. Ганді мав величезну силу, і це не дивлячись на те, що у нього не було ні влади, ні бойових кораблів, ні армій. У Ганді не було грошей, у нього не було домівки, у нього навіть не було пристойного одягу, але у нього була СИЛА. Звідки ж він брав цю силу?

ВІН СТВОРИВ ЇЇ ЗІ СВОГО РОЗУМІННЯ ПРИНЦИПІВ ВІРИ І ЗА ДОПОМОГОЮ СВОЄЇ ЗДАТНОСТІ ПОШИРЮВАТИ ТА ДОНОСИТИ ЦЮ ВІРУ ДО РОЗУМІВ СОТЕНЬ МІЛЬЙОНІВ ЛЮДЕЙ.

За допомогою ВІРИ Ганді досяг того, що не по силам досягти навіть найсильнішій армії на землі, незалежно від того, скільки у ній солдатів і військової техніки. Він зробив вражаючий подвиг, об'єднавши воєдино мільйони сердець та розумів, які жили та мислили в унісон, немов один великий розум.

Яка інша сила на землі, крім ВІРИ, могла б зробити те ж саме? Я вірю, прийде день, коли люди відкриють для себе можливості ВІРИ. Під час Великої економічної депресії весь світ мав можливість стати свідком того, що БРАК ВІРИ робить з бізнесом.

Радує те, що все ж достатня кількість розумних людей засвоїла той великий урок, який дала світу економічна криза 1930-х років. Під час цієї депресії світ на власні очі побачив, як СТРАХ може паралізувати промисловість і бізнес. Багато з тих, хто зміг усвідомити і застосувати у бізнесі ту саму тактику ВІРИ, яку використовував Ганді, були спочатку нікому не відомими роботягами, які працювали на фабриках і вугільних шахтах у маленьких містах і селищах Америки.

Світ вимагає змін, будьте в цьому впевнені! Методи минулого, засновані на економічних методах ПРИМУСУ та СТРАХУ, будуть витіснені кращими принципами – ВІРОЮ та плідною співпрацею. Робочі отримуватимуть дещо більше, ніж щоденна заробітна плата, вони будуть отримувати дивіденди від бізнесу, як і ті, хто вкладає капітал у бізнес. Але ЩОБ ЩОСЬ ОТРИМАТИ, ТРЕБА БУТИ ГОТОВИМ І ВІДДАВАТИ ЩОСЬ взамін. Це право на дивіденди потрібно заслужити!

Працівники будуть слідувати за своїми керівниками, але найголовніше – це щоб КЕРІВНИКИ РОЗУМІЛИ І ЗАСТОСОВУВАЛИ ПРИНЦИПИ, ЩО ВИКОРИСТОВУВАВ СВОГО ЧАСУ Махатма Ганді. Тільки так лідери зможуть домогтися від своїх послідовників ПОВНОЇ співпраці, бо в ній криється справжня сила. Промислова епоха, в якій ми живемо, дуже важлива, але вона позбавляє людину душі. Всі працюють немов якісь бездушні холодні машини, багато хто хоче лише отримувати, не віддаваючи нічого взамін. Чомусь важливість душі недооцінюють у цей час механізмів та прогресу, а тому люди і не використовують той величезний потенціал, який живе у них самих. Девізом майбутнього має стати ЛЮДСЬКЕ ЩАСТЯ І ВПЕВНЕНІСТЬ У СОБІ, і коли людство до цього прийде, зрозуміє всю важливість своєї внутрішньої енергії і сили, тоді все стане на свої місця, бо в цих умовах буде місце ВІРІ.

Для розуміння важливості віри і співпраці у веденні бізнесу, буде корисно проаналізувати подію, яка сталася в 1900 році, саме тоді була створена корпорація «Юнайтед Стейтс Стіл Корпорейшн» – на сьогоднішній день друга найбільша сталеливарна компанія в США. Читаючи про неї, пам'ятайте про ці фундаментальні принципи, і тоді ви зрозумієте, як ІДЕЇ перетворюються на величезні багатства.

Спочатку проект цієї величезної корпорації з'явився у голові Чарльза Майкла Шваба у формі ІДЕЇ, яку породила його УЯВА! Далі він залив міцний фундамент ВІРИ, і склав ретельний ПЛАН для перетворення своєї ІДЕЇ на фізичну і фінансову реальність. Потім Шваб виголосив свою знамениту промову, яка запустила його план у дію, адже ідеї Шваба зацікавили Джона Пірпонта Моргана, успішного підприємця, банкіра та фінансиста того часу. Шваб вхопився за цей шанс обома руками і слідував своєму ПЛАНУ з наполегливістю і завзятістю, підкріпленими його палким бажанням і твердим РІШЕННЯМ йти до перемоги.

Якщо ви часто ставили собі питанням, як же накопичуються такі величезні статки, то історія створення «Юнайтед Стейтс Стіл Корпорейшн» стане для вас вичерпною відповіддю на це питання. І якщо у вас ще є сумніви щодо того, що люди можуть ДУМАТИ і БАГАТІТИ, ця історія повинна остаточно їх розвіяти, бо саме на прикладі створення цієї корпорації добре видно застосування тринадцяти принципів успіху, описаних у цій книзі.

Якнайкраще всі ці події описав Джон Лоуелл на сторінках газети «Нью-Йорк Ворлд телеграм», і з вашого дозволу я його процитую:

«Невелика післяобідня промова на мільярд доларів»

«12 грудня 1900 року відбувся почесний прийом у банкетній залі нью-йоркського фешенебельного закритого клубу «Юніверсіті клаб» на П'ятій авеню. Серед вісімдесяти гостей, які представляли вершки американського суспільства, лише одиниці усвідомили, що вони стали свідками найзначнішого епізоду в американської промислової історії.

Господарями банкету були нью-йоркські банкіри Д. Едвард Сіммонс і Чарльз Стюарт Сміт, а почесним гостем Чарльз Шваб. Обидва банкіри напередодні їздили до Піттсбурга, де побували на заводах концерну «Карнегі стіл компані», головою правління якого був Шваб. Мабуть, банкіри вирішили віддячити Швабу за гостинність і влаштували звану вечерю, щоб познайомити 38-річного «сталевого» фахівця зі «східною» банківської елітою. Вони вочевидь не очікували, що він викличе такий фурор. Вони попереджали Шваба, що ці пихаті нью-йоркські зануди не особливо реагують на пишні промови, і що, якщо він не хоче втомлювати таких «шишок» як Стіллмен, Гарріман і Вандербільт, йому краще обмежитися коротким виступом не більше ніж на 15–20 хвилин і на цьому ввічливо попрощатися.

Навіть Джон Пірпонт Морган, якого вважали «фінансовим небожителем» (який чи то випадково, чи то по чиємусь задуму сидів поруч зі Швабом), мав намір вшанувати всіх своєю присутністю лише ненадовго. Що стосується преси та громадськості, то ця подія взагалі пройшла для них непомітно, бо наступного дня про неї не було навіть згадки в газетах.

Отже, господарі вечора та їх імениті гості, як завжди, насолоджувалися смачними стравами та вели короткі стримані бесіди. Мало хто з присутніх там банкірів і брокерів знав Шваба, чия кар'єра була помітною скоріше у районі Піттсбурга, ніж Нью-Йорка. Але ще до кінця вечері вони – а разом з ними і «грошовий гуру» пан Морган – були підхоплені ураганом захоплення від промови Шваба. Всі присутні стали свідками народження «мільярдного дітища» – корпорації «Юнайтед Стейтс Стіл».

На жаль, не було зроблено ніяких записів промови Чарльза Шваба на тій званій вечері. Хоча, кажуть, він повторив деякі її частини пізніше на аналогічній зустрічі чиказьких банкірів.

Думаю, це була далеко не високопарна промова, місцями, можливо, навіть неграмотна (Шваб ніколи і не претендував на звання великого оратора), але вона була виразна і сповнена дотепними жартами. Але головним її надбанням було те, що вона була оцінена слухачами у п'ять мільярдів доларів стартового капіталу! Коли Шваб закінчив свою півторагодинну промову, Морган підійшов до нього, відвів у затишний куточок зали і довірливо розмовляв з ним ще годину.

Магія особистості Шваба запрацювала на повну силу, але що було більш важливим, то це те, що він виклав Моргану свою повноцінну і чітку програму роботи корпорації «Юнайтед Стейтс Стіл». Багато хто намагався зацікавити Моргана ідеєю створення сталевого тресту. Промисловець Джон Гейтс, відомий також як «гравець на мільйон», довго «обробляв» Моргана, але той не довірився йому. Брати Білл і Джим Мур, чиказькі біржові маклери, яким вдалося «склепати» сірниковий трест і корпорацію з виробництва крекеру, теж набридали Моргану, і теж зазнали невдачі. Елберт Г. Гері, якого Морган вважав лицемірним сільським юристом, також не справив належного враження на великого фінансиста.

До того, як красномовство Шваба відкрило очі Дж. П. Моргану на всю потенційну вигоду цього проекту і надихнуло його на таке, не побоюся цього слова, сміливе фінансове починання, вся ця затія здавалася йому лише божевільної мрією про легкі гроші.

То була ера «фінансового магнетизму», яка об'єднувала тисячі маленьких і часом неефективно керованих компаній у великі і конкурентоспроможні ділові комбінації. І не останню роль у цьому всьому зіграв Джон Гейтс, який був справжньою акулою бізнесу. На той час Гейтс вже створив з ряду невеликих концернів велику компанію з виробництва колючого дроту під назвою «Американ Стіл енд Вайер», а разом з Морганом вони створили сталеливарну компанію «Федерал Стіл». Морган, у свою чергу, володів ще двома великими концернами.

Але у порівнянні з гігантським, так званим «вертикальним», трестом Ендрю Карнегі, яким володіли і керували п'ятдесят три партнери, всі інші об'єднання і компанії здавалися просто нікчемними. Як не крути, ніхто не міг зрівнятися з підприємствами Карнегі, і Морган знав про це.

Карнегі, цей ексцентричний старий шотландець, теж це знав. Зі свого шикарного замку Скібо (Шотландія) він дивився, спочатку з розвагою, а потім із роздратуванням на спроби невеликих компаній Моргана залізти «на його територію». Коли ці спроби стали занадто зухвалими, Карнегі охопив гнів і жага відплати. Він вирішив створити «конкурента-двійника» для кожного підприємства своїх суперників. До цього моменту його не цікавили ні дроти, ні труби, ні обручі, ні листове залізо. Його цілком влаштовувало продавати компаніям необроблену сталь, а ті вже хай роблять з нею, що хочуть. А зі Швабом на посаді голови правління свого сталевого концерну «Карнегі стіл компані» він планував просто-напросто загнати своїх ворогів у кут.

Таким чином, саме у промові Шваба Морган побачив вирішення своєї проблеми. Трест без Карнегі – це як сливовий пудинг без слив.

Промова Шваба ввечері 12 грудня 1900 року, безсумнівно, несла у собі рішення, хоч і не давала гарантій, що величезне підприємство Карнегі можна перенести під керівництво Моргана. Шваб говорив, що за сталевим бізнесом майбутнє, про те, що для підвищення ефективності виробництва потрібна реорганізація. Він говорив про необхідність спеціалізації виробництва і про утилізацію невдалих підприємств. Він говорив про концентрацію зусиль на процвітаючих напрямках, про економію на транспортуванні металу і про захоплення іноземних ринків збуту.

Більш того, він вказав цим акулам бізнесу на їх помилки. Шваб вважав, що створення монополій, підвищення цін і отримання надприбутків – це те, що тягне ринок донизу. Недалекоглядність такої політики, казав він своїм слухачам, полягає в тому, що вона заганяє ринок у суворі рамки, тоді як все навколо прагне розширення. Він стверджував, що зниження ціни на сталь сприятиме економічному розвитку та розширить можливості ринку, з'явиться більше сфер застосування сталі, що дозволить захопити досить великий сектор світової торгівлі. Насправді, тоді, ще цього не усвідомлюючи, Шваб став «апостолом» сучасного масового виробництва.

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «ЛитРес».

Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию на ЛитРес.

Безопасно оплатить книгу можно банковской картой Visa, MasterCard, Maestro, со счета мобильного телефона, с платежного терминала, в салоне МТС или Связной, через PayPal, WebMoney, Яндекс.Деньги, QIWI Кошелек, бонусными картами или другим удобным Вам способом.