Андрей Тихомиров
עמי אפריקה

לפי גרסה אחת, המילה "אפריקה" מגיעה משמו של שבט הברברים אפריגיה, שחי בצפון יבשת אפריקה, שם היה גם המחוז הרומאי של אפריקה. המחוז הרומאי של אפריקה נוצר על ידי רומא בשנת 146 לפני הספירה. ה. באתר של המדינה הקרתגית, כבש את החלק הצפון מערבי של תוניסיה המודרנית. בתקופת האימפריה, אפריקה השתייכה למחוזות הסנאטוריים ונשלטה על ידי פרוקונסול. עידן האימפריה מאופיין בפריחה של המערכת העירונית. ערים קיבלו זכויות של מושבות ועיריות. השכבה השלטת בערים היו קולוניסטים רומיים והאליטה הרומנית של האוכלוסייה המקומית. מבחינה תרבותית, בתקופת האימפריה, מחוז אפריקה מילא תפקיד גדול. עם זאת, האוכלוסייה הכפרית הילידית נותרה זרה לשפה הלטינית ולתרבות הרומית. במאות ה-4-5. היא הפכה לאזור של התקוממויות גרנדיוזיות של עבדים ועמודים, שהחלישו מאוד את האימפריה הרומית ותרמה לנפילתה. במאה החמישית. ונדלים התיישבו באפריקה. במאה ה-6. הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הצליח להחזיר את רצועת החוף, אך כוחה של ביזנטיון היה שביר. במאה ה-7 המחוז האפריקאי נכבש על ידי הערבים.

בצפון אפריקה, עוד באלף הראשון לפני הספירה. ה. היו כמה מדינות עצמאיות: קרתגו, שהוקמה על ידי מהגרים מפניקיה, שדיברו בשפה שמית קרובה לעברית, מאוריטניה ונומידיה, שנוצרה על ידי הלובים. בעקבות כיבוש קרתגו על ידי הרומאים בשנת 146 לפני הספירה. ה. מדינות אלה, לאחר מאבק עיקש, הפכו לנכסי רומא. כמה מאות שנים לפני העידן החדש, החלה התפתחותה של חברה מעמדית בשטחה של אתיופיה המודרנית. אחת המדינות שהתפתחו כאן – אקסום – הגיעה לשיאה במאה ה-4 לפני הספירה. נ. ה., כאשר רכושו במערב הגיע לארץ מרו שבעמק הנילוס, ובמזרח – "ערב השמחה" (תימן המודרנית). במילניום השני ו. ה. מדינות חזקות התפתחו במערב סודן (גאנה, מאלי, סונגהאי ובורנו); מאוחר יותר, הוקמו מדינות בחוף גינאה (אשנטי, דהומי, קונגו וכו'), ממערב לאגם צ'אד (מדינות עמי האוסה) ובאזורים רבים אחרים ביבשת אפריקה.

השפות של עמי אפריקה הטרופית, החיים מדרום למשפחה השמית-המית, משולבות כיום בדרך כלל לשתי משפחות: ניז'ר (קונגו)-קורדופן ונילו-סהרה. הקבוצה הניג'רית-קורדופנית כוללת את קבוצת הניג'ר-קונגו – הקבוצות הרבות והמאחדות ביותר: מערב האוקיינוס האטלנטי, מנדה, וולט, קווה, בנואה-קונגו ו-Adamawa-מזרחי. העמים במערב האוקיינוס האטלנטי כוללים עם פולבה גדול המתגורר בקבוצות נפרדות כמעט בכל מדינות מערב ומרכז סודן, וולף וסרפ (סנגל) ואחרים.החלק העליון של הנהרות סנגל וניז'ר (גינאה, מאלי וכו'. ), עמי הוולטה (מוי, לובי, בובו, סנופו וכו') – בבורקינה פאסו, גאנה ומדינות נוספות. עמי הקווא כוללים עמים גדולים כל כך של חוף גינאה כמו יורובה ואיבו (ניגריה), אקאן (גאנה) ואיווה (בנין וטוגו); קרוב לאווה נמצאים הרקעים, המאכלסים את הדרום ולפעמים מכונים דהומאים; עמדה מעט מבודדת נתפסת על ידי עמים הדוברים שפות (או ניבים) של קרו. אלה הם Bakwe, Grebo, Krahn ועמים אחרים החיים בליבריה וחוף השנהב (חוף השנהב). תת-קבוצת Benue-Congo נוצרת על ידי עמים רבים, שיוחסו בעבר למשפחת בנטו מיוחדת ולקבוצת הבנטו המזרחית. עמי הבנטו, הומוגניים למדי במונחים לשוניים ותרבותיים, מאכלסים את מדינות מרכז וחלקה מזרח ודרום אפריקה (הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (לשעבר זאיר), אנגולה, טנזניה, מוזמביק, זימבבואה, דרום אפריקה וכו'). הבנטו מחולקים על ידי בלשנים ל-15 קבוצות: 1 – דואלה, לופדו, פאנג וכו'; 2nd -teke, mpongwe, kele; 3 – בנג'י, פגלה, מונגו, טטליה; 4 – רואנדה, רונדי; 5 – גנדה, לוהיא, קיקויו, קמבה; 6th-nyamwezi, nyatura; 7 – סוואהילי, טוגו, hehe; 8 – קונגו, ambundu; 9th-chokwe, לואנה; 10-לובה; 11-במבה, פיפא, טונגה; 12 – מלאווי 13 – יאו, מאקונדה, מקואה; 14 – ovimbundu, ambo, herero; 15 – שונה, סוטו, זולו, ספיט, סוואזי וכו'.

שפות הבנטו מדוברות גם על ידי קבוצות של פיגמים של אגן קונגו (Efe, Basu A, Bambuti וכו'), הנבדלים בדרך כלל כעמים נפרדים. בקרב הבנטוס המזרחי והמרכזי, השפה הסוואהילית שחוותה השפעה ניכרת של הערבית נפוצה בעשורים האחרונים, מספר הדוברים אותה הוא 60 מיליון (העם הסווהילי מונה 1.9 מיליון). אדמואה, תת-הקבוצה המזרחית, כוללת את האזנדה, צ'אם-בה, בנדה ואחרים החיים במרכז ובמזרח סודן.

קבוצת קורדופן, קטנה יחסית במספרה ובטריטוריה, כוללת את עמי קואליב, טוםטום, טגלי, טלודי וקטלה (רפובליקת סודן).

משפחת נילו-סהרה מיוצגת על ידי קבוצות: סונגהאי, סהרה, שרי-נילוס, וכן שני עמים נפרדים מבחינה לשונית מאבה ופור (פרווה). הסונגהאי כוללים את הסונגהאי ממש, וכן את הג'רמה והדנדי, המאכלסים את גדות האמצע של ניז'ר; לקבוצת הסהרה – קנורי, טובה (טיבו) וזגאווה, החיים לאורך חופי אגם צ'אד ובסהרה המרכזית. קבוצת השרי-ניל המשמעותית ביותר במשפחה זו כוללת את עמי מזרח סודאן (דינקה, פואר, לואו, בארי, לוטוקו, מסאי, נובה או נובים וכו'), שנכללו בעבר במשפחה נילוטית עצמאית; עמי מרכז סודאן (בגירמי, מורומאדי), עמי ברטה וקונמה. עמי קבוצה זו חיים בצפון זאיר ובדרום סודן. השפות המורומאדיות מדוברות על ידי שבטי הפיגמים (Efe, Basua וכו').

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «ЛитРес».

Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию на ЛитРес.

Безопасно оплатить книгу можно банковской картой Visa, MasterCard, Maestro, со счета мобильного телефона, с платежного терминала, в салоне МТС или Связной, через PayPal, WebMoney, Яндекс.Деньги, QIWI Кошелек, бонусными картами или другим удобным Вам способом.