Елена Иванова
Цар Иван Шишман (1371-1395 год.)

Жанр: Историческая проза

От Авторката

Скъпи читатели,

С написването на тази книга – "Цар Иван Шишман (1371-1395 год.) в Летописи и Хроники" – аз се впуснах в едно невероятно пътешествие, което промени начина, по който гледам на историята и на нашето минало.

Моята цел беше да пресъздам живота на цар Иван Шишман не просто като историческа фигура, а като човек от плът и кръв, изправен пред невероятни предизвикателства. Исках да надникна в неговия свят, да разбера неговите мотивации, неговите страхове и неговата решителност. Затова се обърнах към източниците – древните летописи, хроники, жития на светци и други запазени свидетелства от онова време.

Прекарвайки месеци в проучване, аз се потопих в атмосферата на Средновековна България. Четях за политическите интриги, военните кампании, духовния живот и културните постижения. Но най-важното беше да чуя гласа на хората от онова време. Да разбера какво са чувствали, как са мислили, как са виждали света около себе си.

Работата с тези източници беше едновременно предизвикателна и вдъхновяваща. Някои от тях бяха фрагментирани, други написани на стар език, но всички те носеха в себе си частица от истината. Аз се опитах да събера тези частици, да ги съединя в единна картина и да я представя пред вас – читателите.

Важно е да се отбележи, че тази книга е художествено произведение. Аз съм използвала историческите факти като основа, но съм добавила художествена измислица, за да направя историята по-жива и завладяваща. Някои от диалозите и описанията са плод на моето въображение, но аз съм се старала да остана вярна на духа на епохата и на личността на Иван Шишман.

Надявам се, че тази книга ще ви докосне, че ще ви накара да се замислите върху нашата история и да оцените наследството на миналото. Надявам се, че ще почувствате величието и трагедията на цар Иван Шишман, последният свободен владетел на България, и ще запомните неговото име.

Благодаря ви, че се включихте в това пътешествие.

Пролог

От тъмните дълбини на времето, от страниците на прашните хроники и избледнелите летописи, гласът на цар Иван Шишман отново проговаря. Не като сух списък от битки и укази, а като човешка история, потопена в кръв, сълзи и надежди. Аз, Ивелина Дюлгерова, се осмелявам да вдигна завесата на забравата, за да пресъздам величието и трагедията на един владетел, запечатан в паметта на своя народ.

Търновските камъни все още нашепват истории за слава и падение. За моменти на триумф, когато българският лъв гордо се изправял пред заплахите на света, и за години на мъка, когато тъмните облаци на османското нашествие засенчвали небето над земята ни. В този роман ще се опитаме да надникнем в сърцето на Иван Шишман, последният цар на свободна България, да разберем неговите решения, неговите борби, неговата любов към народа си.

Ще се върнем в епоха, когато вярата се борила с езичеството, когато блясъкът на Константинопол заслепявал, а мечът бил последната дума в споровете. Ще се потопим в света на средновековните хроники – свидетелите на времето, които са запазили за нас живия образ на събитията. Ще се опитаме да видим света през очите на монасите-летописци, чиито думи са отзвук от емоциите на народа, да чуем шепота на страданията и надеждите, които са ги вдъхновявали.

Защото историята не е просто низ от факти. Тя е жива, дишаща тъкан от човешки съдби. И в този роман, посветен на цар Иван Шишман, ще се опитаме да докоснем тази тъкан, да почувстваме пулса на времето и да пресъздадем величието и болката на един цар, оставил незаличима следа в българската история.

Нека думите на древните летописи ни поведат по пътя на истината, към забравените кътчета на миналото, за да съживим отново спомена за великия цар, чието име остава завинаги вписано в сърцата на българите.

Глава 1: Предчувствие за буря

1371 година. Търново, гордият столичен град, се къпеше в златото на късното лято. Кулите на Царевец се извисяваха над искрящата река Янтра, а звънът на църковните камбани се разнасяше в кроткия ветрец, който полъхваше от Балкана. Но зад тази външна красота, зад тази привидна стабилност, цареше неспокойствие. Сянката на Османската империя, като хищна птица, кръжеше над българските земи.

Иван Шишман, млад мъж с мъдри очи и натежал от отговорност поглед, стоеше на балкона на двореца. Вятърът развяваше тъмните му коси, докато той вглеждаше в далечината, в тъмните гори на юг, където се простираха безкрайните земи на османците. Сянката им се простираше над света, подобно на проклятие. Той знаеше, че бурята идва, а Търново беше в самия ѝ център.

Мислите му се върнаха към неотдавнашния разгром при Черномен, когато брат му Михаил, заедно със сръбските владетели, бяха претърпели съкрушително поражение от османците. Сега сърцата на българите бяха разтърсени от страх. Страх, който беше като студена ръка на врата на царството.

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «Литрес».

Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию на Литрес.

Безопасно оплатить книгу можно банковской картой Visa, MasterCard, Maestro, со счета мобильного телефона, с платежного терминала, в салоне МТС или Связной, через PayPal, WebMoney, Яндекс.Деньги, QIWI Кошелек, бонусными картами или другим удобным Вам способом.