СтаВл Зосимов
Самопитаемая Майнинг-ферма

ГЛАВА 1

Майнинговая ферма "вирощує" криптовалюта за допомогою безлічі комп'ютерів, що працюють як єдине «ГОСПОДАРСТВО». Процес відбувається так: людина (майнер) за допомогою ферми підключається до світової цифрової бази даних, де записуються всі коди операцій з криптовалюта (блокчейн). Завдання ферми – шляхом математичних обчислень підібрати новий код, якого ще немає, і, таким чином, підтвердити і захистити транзакцію (тобто перевести криптовалюта від одного власника ферми іншому і не дати підробити і змінити операцію).

За це Користувач майнинговой ферми отримує нагороду – крипто валюту. Майнінг-ферма працює цілодобово і автоматично, перетворюючи електрику і обчислення в цифровий дохід.

У даній статті буде представлена ідея Манінговой ферми, яка не харчується з громадської мережі електрики, а сама виробляє енергію і завдяки цьому вирощує крипто валюту за стандартною технологією. І при такому варіанті, можливо, будувати мітингові ферми і на території РФ. Тому що не буде шкоди в поглинанні електрики від загальної мережі.

Все геніальне просто і тут основний енергоджерело буде саме живиться Гібридна Електромашина моїй розробці. З її особливостями ви можете за посиланням: https://drive.google.com/file/d/1Bsa1avWLVzo4CGO7OMv-EUdiexjkk362/view?usp=sharing

Якщо ж за посиланням проблема пройти і ознайомитись з ілюстрованим варіантом, то нижче пропонується опис даної самопітаемой гібридної електромашини.

САМЕ ЖИВИТЬСЯ ГІБРИДНА ЕЛЕКТРАМАШИНА

1.Чи можуть електромотор і генератор живити один одного?

На загальному валу, як показано на відео за посиланням: [1]

То ні, тому що втрати струму 20-30%, які витрачаються на опір втрат, [2] просто повільно заглушають двигун, який недоотримує достатньої кількості струму, а генератор, в свою чергу, менше видає електроенергії через поступове послаблюється обертання загального вала з незмінним діаметром перетину. І це аксіома, яка довгі роки не дозволяла розробкам в цій області пробитися на розгляд до авторитетних мужам науки. Але з появою інтернету, все стало змінюватися.

Для прикладу візьмемо простий електродвигун або як його правильно називають – електромашину. Електродвигун-це електрична машина, яка перетворює електричну енергію в механічну енергію. Більшість електродвигунів працюють за рахунок взаємодії між магнітним полем двигуна і електричним струмом в дротяній обмотці для створення сили у вигляді крутного моменту <477.> нанесений на вал двигуна. [3]

У нашому випадку ми будемо розглядати електродвигун паралельного збурення або електродвигун постійного струму. [4]

Для збудження полюсних котушок ми будемо застосовувати магніти або просту динамо-машину. [5]

Для запуску саме живиться гібридної електромашини ми візьмемо автомобільний стартер на силовому акумуляторі. [6]

І якщо критична ситуація і відсутня стартер або сів акумулятор, то ми візьмемо стартер ручного впливу, з пружинним двигуном. [7]

Але підійде і ручний стартер від мотоблока. [8]

Також для прикладу візьмемо простий електрогенератор. Електричний генератор-пристрій, в якому неелектричні види енергії (механічна, хімічна, теплова) перетворюються в електричну енергію. Ми будемо розглядати електрогенератор механічного принципу дії, тобто генеруючу електромашину. [9]

Обидві ці електромашини мають схожу структуру розташування котушок в пасивному статорі і рухомим по кутовій швидкості роторному валу.

Різниця лише в напрямку потоку електричного струму і відмінність в конфігурації ротора. [10]

Електричний струм або електрострум – спрямоване (впорядковане) рух частинок або квазічастинок – носіїв електричного заряду. Такими носіями можуть бути: в металах – електрони, в електролітах – іони (катіони і аніони), в газах – іони і електрони, в вакуумі при певних умовах – електрони, в напівпровідниках – електрони або дірки (електронно-діркова провідність).

Іноді електричним струмом називають також струм зміщення, що виникає в результаті зміни в часі електричного поля. [11]

І звернемо увагу на котушки індуктивності або дроселі, які встановлені на статорі електродвигуна і електрогенератора. Котушка індуктивності (устар. дросель) – гвинтова, спіральна або гвинтоспіральна котушка з згорнутого ізольованого провідника, що володіє значною індуктивністю при відносно малій ємності і малому активному опорі. Як наслідок, при протіканні через котушку змінного електричного струму спостерігається її значна інерційність. [12]

Але дроти в цих котушках і їх з'єднання, мають однакову товщину перетину. А в центрі їх присутній порожній простір, яке можна порівняти з діркою від бублика. Але до них ми ще повернемося трохи пізніше, а зараз розглянемо види електричних з'єднань. Послідовне і паралельне з'єднання в електротехніці-два основних способи з'єднання елементів електричного кола. При послідовному з'єднанні всі елементи пов'язані один з одним так, що включає їх ділянку ланцюга не має жодного вузла. При паралельному з'єднанні всі вхідні в ланцюг елементи об'єднані двома вузлами і не мають зв'язків з іншими вузлами, якщо це не суперечить умові. [13]

Котушки індуктивності поводяться подібно резисторам (провідникам) і з'єднані між собою послідовним з'єднанням. При такому з'єднанні котушки з'єднані послідовно один до одного, тобто кінець однієї котушки, провід якої закручений за годинниковою стрілкою, з'єднані з початком проводу інший, закрученої в протилежному напрямку. І перетину дроту у них, як було сказано раніше, незмінно. І цей принцип ми назвемо держаком, який складається з одного суцільного перетину. Віник-зв'язка прутів або гілок. [14]

Тепер візьмемо одну котушку індукції і перетин дроту зменшимо до самого мінімально-допустимого розміру, наближеного до Нано розмірами.

І таких нано котушок розташуємо на платі, стільки, щоб в сумі їх перетину проводів було дорівнює перетину з'єднує дроти. Розташуємо їх по площині рівномірно у вигляді прямокутника, з'єднаємо паралельним з'єднанням і отримаємо вже блок нано котушок магнітної індукції, загального з'єднання. І це буде третій спосіб з'єднання в електротехніці, під назвою – загальне з'єднання. [15]

Але ми будемо спочатку цієї теми використовувати поки прості котушки магнітної індукції, які стоять на сучасних статорах, з незмінним перетином дроту. Далі ми замінимо їх на запропоновані блоки Нано котушок магнітної індукції, загального з'єднання.

На відео на самому початку ми переконалися, що на загальному валу, в процесі, генератор не може живити достатньою кількістю електроенергії електромотор, а той в свою чергу не в силах створити достатньої кінетичної енергії, через втрати, які постійно збільшуються і в кінці кінців вал зупиниться. А ще через те, що у них в принципі, однакову кількість і розміри котушок магнітної індукції. І швидкість обертання валу однакове, тому що діаметр статора генеруючої частини не може розташувати більшу кількість цих котушок, по відношенню до статора електродвигуна, і це не дозволяє генератором виробити більше електроенергії, щоб вистачило для стабільного обертання валу електродвигуном. Втрати на опір будуть однакові і тому кінетична енергія, від вироблення електродвигуна постійного струму генеруючої електромашини і Електрична енергія, від вироблення генератора змінного струму цієї ж генеруючої електромашини будуть з кожним витком менше, через втрати. Це показано на відео, наведеному на початку цієї статті. [16]

ГЛАВА 2

2.Але що, якщо на вал електродвигуна жорстко насадить полюсне колесо турбогенератора, з великим зовнішнім діаметром, ніж діаметр загального вала і щоб їх загальний центр вала обертався з однаковою кутовою швидкістю?

Довжина кола вала і довжина кола полюсного колеса будуть не рівні. [17]

А значить і кількість однакових полюсних котушок магнітної індукції ротора на валу і альтернатора (генератор змінного струму), на полюсному колесі також буде різною, на користь збільшення другого. [18]

Наприклад, на загальному валу розташовується чотири полюсних котушки, то на насадженому жорстким зчіпкою полюсному колесі альтернатора буде мінімум шість, а то і вісім, і більше. Кількість вироблюваного струму полюсним колесом генераторної частини гібридної електромашини буде більше і цілком вистачить тоді на споживання струму электродвигательной частини гібридної електромашини на загальному валу, з меншою кількістю котушок індукції на статорі. Перевага кількістю полюсних котушок індукції генератора буде покривати втрати на опір, які заважали при теорії на загальному валу. Через більшої кількості полюсних котушок генератора, електродвигун стане поглинати струм з надлишком, що дає стабільну потужність кінетичної енергії обертання загального вала, для стабільного обертання полюсного колеса.

Для знаходження опору певного провідника можна скористатися простою формулою: опір одно питомий опір матеріалу провідника, помножене на його довжину і це все поділене на площу поперечного перерізу. [19]

R-електричний опір провідника [Ом], p-питомий опір провідника [Ом*м], l-довжина провідника [м],

S-площа перерізу провідника [м2].

Більш простим способом знаходження опору обмоток, широко використовуваному на практиці, є метод звичайного вимірювання. Беремо мульти метр, омметр, виставляємо потрібний діапазон вимірювання (Оми, кіло Оми, мега Оми) і торкаємося щупами вимірювача прямо до котушки, обмотці. Наш тестер з досить великою точністю покаже наявний опір. Як правило, обмотка котушок, розрахованих на низьку напругу має досить малий опір (в районі одиниці-сотні Ом). Обмотки під напругу 220, 380 і вище вже мають опір в межах від сотень Ом до десятків кіло Ом.

Знаючи опір обмотки, як мінімум можна судити про її працездатності (якщо в ній немає короткозамкнених витків), а як максимум її величину можна використовувати в різних формулах. Найбільш відомою і широко використовуваною є формула закону Ома, яка дозволяє знайти будь – яку одну невідому величину (з трьох-напруга, струм, опір) з двох відомих. У формулах використовуються основні одиниці вимірювання фізичних величин. У законі Ома такими є: для сили струму – це ампер, для напруги це вольт і для опору це Ом.

І якщо отриманий результат однієї полюсної котушки помножити на кількість аналогічних котушок, розташованих в статорі електродвигуна саме живиться гібридної електромашини, то отримаємо сумарне число опору всієї цієї ланцюга. Також ми знаходимо і сумарний опір ланцюга полюсних котушок статорів генераторної частини гібридної електромашини, які також аналогічно по перетину дроту, кількості витків і діаметром цих витків, з котушками магнітної індукції статора електродвигуна. І так як сумарна кількість котушок в генераторі перевищує мінімум в троє котушок магнітної індукції, на внутрішньому корпусному склянці електродвигуна, який розташований між загальним валом електродвигуна і полюсним колесом альтернатора, на стінці корпусу R, як показаному нижче на малюнку №1, то і сумарне число вихідного струму з генераторної частини буде перевищувати мінімум в троє споживаного електродвигуном.

На малюнку №1, в розрізі цифрами показаний вид з боку саме живиться гібридної електромашини, зі збудником постійного струму, а також з генераторами змінного струму і електродвигуном змінного струму. Цифрами позначаються: 0) Шестерня для ручного збудження; 1) вал якірно-роторний; 2) підшипник; 3) корпус гібридної електромашини; 4) колектор генератора постійного струму (напівперіод); 5) якір збудника постійного струму; 6) обмотка статора збудника постійного струму, багатополюсна (*); 7) акумуляторне кільце, (н. п: NiMH) достатньої потужності для збудження; 8) циліндричний корпус збудника, насаджений на бічну ліву кришку корпусу зсередини (21) і має зазор з вентиляторним диском полюсного колеса (22); 9 і 9а) вентиляторні лопаті, для внутрішнього охолодження, полюсного циліндричного колеса альтернатора, насаджене жорстко на вал (1); 10) підведення постійного струму для збудження магнітного поля; 11 і 11а) полюсне колесо, насаджене жорстко на вал (1), з циліндричним склянкою, на якому розташовуються полюсні котушки магнітної індукції, двох альтернаторного генератора змінного струму; 12) котушка магнітної індукції зовнішнього статора генератора змінного струму, насаджений на корпус (3) зсередини; 13) котушка магнітної індукції полюсного колеса альтернатора змінного струму; 14) котушка магнітної індукції внутрішнього статора альтернатора змінного струму, насадженого на циліндричний внутрішній корпусних стакан з верху і є електрогенератором змінного струму (19); 15) резистор, розташований між (14 і 18); 16) котушка магнітної індукції статора електродвигуна змінного струму, насаджений на циліндричний внутрішній корпусних стакан зсередини (19); 17) котушка магнітної індукції ротора, насадженого на вал (1), електродвигуна змінного струму; 18) підведення змінного струму для збудження кутового руху електродвигуна змінного струму багатополюсного ( * * ); 19) внутрішній пасивний циліндричний стакан статорів електродвигуна змінного струму, котушка магнітної індукції розташовується з внутрішньої його частини і статора електрогенератора змінного струму, з зовнішньої його частини, котушка магнітної індукції розташовується з зовнішньої його частини. Пасивний циліндричний стакан насаджується жорстко на праву кришку (R-21) зсередини загального корпусу; 20) бічні кришки корпусу електромашини L і R; 21) вимикач генератора постійного струму через термо реле; 22) вертикальний диск полюсного колеса; 23) випрямляч; 24) вентилятор зовнішній в щитку.

Конец ознакомительного фрагмента.

Текст предоставлен ООО «Литрес».

Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию на Литрес.

Безопасно оплатить книгу можно банковской картой Visa, MasterCard, Maestro, со счета мобильного телефона, с платежного терминала, в салоне МТС или Связной, через PayPal, WebMoney, Яндекс.Деньги, QIWI Кошелек, бонусными картами или другим удобным Вам способом.